Réžia:
M. Night ShyamalanScenár:
M. Night ShyamalanKamera:
Mike GioulakisHudba:
Trevor GureckisHrajú:
Gael García Bernal, Vicky Krieps, Thomasin McKenzie, Rufus Sewell, Alex Wolff, Eliza Scanlen, Abbey Lee, Ken Leung, Nikki Amuka-Bird, Aaron Pierre (viac)VOD (2)
Obsahy(1)
Pre rodinu s dvoma malými deťmi to mala byť dokonalá dovolenka. Luxusný hotel v tropickom raji a hotelierov tip na tajnú pláž nasvedčujú tomu, že rodinná dovolenka bude podľa ich predstáv. Aj keď deti, by určite ocenili aspoň malé dobrodružstvo. Na prvý pohľad pláž naozaj nemá chybu - je nádherne piesčitá, obklopená skalami a blankytne modré more láka k tomu, aby ste do neho okamžite skočili. Na druhý pohľad už to také ideálne nie je, pretože z prítomnosti ďalších opaľujúcich sa turistov je jasné, že podobný "tajný" tip dostalo omnoho viac ľudí, aj keď stále nejde o nič, čo by malo rekreantov znepokojovať. Problémy v raji sa prejavia až vo chvíli, keď deti na pláži nájdu opustené veci patriace iným hosťom hotela a z mora vytiahnu mŕtvolu. Než sa z prvotného šoku spamätajú, čaká ich oveľa väčší šok - všetci náhle, nevysvetliteľne, rapídne starnú, čo vidno najmä na deťoch. Tam, kde pred chvíľou stáli dvaja drobci, sú teraz vydesení tínedžeri na prahu dospelosti. Všetkým na pláži je vzápätí jasné, že ak sa chcú dožiť večera, musia okamžite vypadnúť. Lenže to nebude také jednoduché.. (Cinemart SK)
(viac)Recenzie (442)
Skvělý námět byl bohužel zazděn zbytečnými chybami. Postavy (ty vedlejší) jsou strašně nesympatické a ukřičené. A je tu spousta nelogičností. Postavám nerostou vlasy a nehty. Novorozeně umře na podvýživu, ale dospělí nejedí taky nic a nic se jim nestane. Děti zestárnou o desítky let, ale dospělí vypadají celý film stejně (ani náznak šedin). Na konci postava X proplave jakýmsi tunelem z korálů, který musel mít stovky metrů (?). Něco z toho se snažili tvůrci okecat, ale to byla spíš zoufalost, aby se neřeklo. ()
Je nějakým způsobem možné, že je M. Night Shyamalan ještěr a prostě jen postupně zapomíná, jak se chovají lidé? ()
Zvláštní film. Originální mysteriózní zápletka se záhy scvrkává na survival a otázky kdo přežije, jak se dostane z pláže a co přesně má z celé situace hotel - celou dobu víme, kdo za tím stojí, jen nevíme proč. Přesto baví gradujícími peripetiemi postav a před koncem na mě dolehla tíha ze stárnutí a s ním spojenou bezmocí i smířením, plus závěrečné odhalení nastoluje fajn morální dilema. Z filmu čiší shyamalanovsky off atmosféra, nápaditost i onanie (okázale kreativní kamera se mi místy líbila, místy mě otravovala) a postavy si tu příliš neoblíbíte (nechybí další shyamalanovská manželská krize, naštěstí to není taková pakárna jako ve Stalo se). Celkové dojmy jsou smíšené, ale spíš pozitivní. ()
Time is money. To téma zrychlené fyzické proměny je samo o sobě děsivé, ale vše zmírá na otřesně napsaných postavách na hraně karikatury a snaze tolik toho sdělit, až se nedozvíme nic. Nebo lépe řečeno, nezajímá nás to. Říkejme tomu šestý smysl, nebo nějaký druh znamení, ale od přelomu tisíciletí jsem tušil, že Shyamalan bude pro svou jinakost ten lucky bastard, který už nikdy nemusí natočit nic pořádného, ale lidé se budou dál a dál dívat a doufat. A mimochodem, ať si to ta pláž zkusí na Helču Vondráčkovou. Vyláme si zuby a ještě ji její manžel zažaluje.. ()
To, jak všichni stárli "jinak" i způsob, jakým s tím ten film i skrze různé herecké projevy pracoval, mi vlastně přišlo půvabné, takže jsem se v pohodě dokázal přenést přes to, že je to vlastně jen moralita o tom, že máme konečně začít žít v přítomnosti, v níž "zvrat" hraje jen pramalou roli. ()
Další film na již tolikrát omílaný koncept dilatace času. Čas je vskutku relativní a v tomto případě si tvůrci se vším nápaditě vyhráli. Shyamalan opět dokuje své kvality a připravil si zcela unikátní snímek, jenž by se žánrově mohl mimo jiné klidně zařadit i mezi horory. Pokud bych však měl rýpavou náladu, průběh je poměrně snadno napadnutelný a proto chápu, že u běžných filmových chytráků prostě tohle nemůže uspět. Čím více o tom člověk v duchu přemýšlí, přichází tak na další a další podivuhodnosti až má nakonec desítky příkladů, které by se takhle prostě nemohly odehrát. Jako hlavní příklad uvedu rapidní růst dětských těl bez příjmu jakékoli hmoty. Navíc bylo zcela jasně zmíněno, že pokud by něco rostlo a nebo stárlo, tak jde pouze o živé tkáně. Což znamená, že kosti by zůstaly dětské a svaly kolem nich postupně zestárly. Navíc by ten klouček v padesáti skončil s mléčnými zuby. Ale to je spíše jen takový příklad k zamyšlení. Nejde totiž o nic zásadního, co by diváku mohlo pokazit celkový prožitek z filmu a zpravidla by se dal každý příklad několika slovy ospravedlnit. Filmový zážitek je to totiž vskutku silný a s přehledem si zaslouží čtyři hvězdy. 82% ()
Čas plyne a já už si z filmu takřka nic nepamatuju. Snad jen to, že si M. Night Shyamalan bude muset na svůj další návrat ještě počkat. V tomhle filmu mi přišlo, že se chce dost přidobnit ke stylu Jordana Peela (hlavně s MY), ten ale s dalšími filmy slavil už menší úspěchy, tak uvidíme, kam se tito dva pánové posunou dále. ()
Čas ve většině scén plní přesně to, co by člověk od podobného filmu měl očekávat. Místo, na kterém se odehrává, vzbuzuje i přes svou exotickou krásu strach, nechává svá tajemství celkem slušně skrytá, a zároveň jde docela rychle na věc. Myšlenku zrychleného stárnutí navíc předkládá hned několika originálními způsoby, díky čemuž se příběhově daří bránit nadbytečnému opakování motivů. Třeba těhotenství známé z traileru je krásným příkladem toho, že rychlost plynutí času lze demonstrovat mnoha způsoby. Navíc krásně ilustruje fakt, jakým způsobem se projevuje zrychlené stárnutí na těle, a jakým naopak na lidské mysli a psychice. Někdy to sice působí „ujetě“ a párkrát se doslova balancuje na pomyslné hraně „cringe“, ale celkově s tímto konceptem a uchopením nemám problém. Samotné vysvětlení dění na pláži je skvělé. Výborně ukazuje pomíjivost života jednotlivce a zároveň pracuje s myšlenkou hned několika etických problémů. Jen mi přijde, že se Shyamalan snaží být zbytečně názorný. Závěrečná snaha o únik z pasti je zbytečně zjednodušená a posledních 5-10 minut poměrně zbytečných. Trochu otevřenější konec by tomu opravdu prospěl. Ale budiž. Celkově se řadím do skupiny, které Čas sedl. Musím však upozornit na to, že pokud máte s posledními filmy od Shyamalana výraznější problém, měli byste se Času raději vyhnout. Není to sice bída jako Poslední vládce větru nebo Po zániku země, ale i u nezaujatého diváka je šance na spokojenost s filmem 50 na 50. ()
M. Night Shyamalan to zase dokázal. Ač každý brblá, pokaždé jeho nový projekt vzbudí nemalý zájem. Ano, pro řadu diváků je v poslední dekádě spíš sprostým slovem, ale u mě tentokrát převládá spokojenost umocněná vizuální přitažlivostí. Prostě pořád tak nějak dává vzpomenout na to, že byl kdysi sakra obletovaným a sakra respektovaným tvůrcem. Třeba takový horor The Visit byl slušným duchařským zářezem s výtečnou atmosférou, solidně uchopil i Rozpolceného. Zase je to o nápadu, o pointách, o zvratech. Tady samozřejmě nastává problém. Manželství rodičů dvou malých dětí prochází jistou krizí, kterou třeba vyřeší pomocí odpočinku, mořských vln a nabídky výletu na soukromou pláž. Odehraje se pár drobných nepříjemností a pak se začne přikládal pod kotel. Že se v místě krapet rychleji stárne, prozradil už trailer. Záhy začnou naskakovat bizarní dialogy, herec jednou předvede solidní výkon, následně stejný herec působí jak ochotník. Zvraty začínají být krkolomnější, motivy jsou hnané do extrémů, film je celkově žánrově neukotvený. Kdyby Shyamalan zvolil 80timinutovou stopáž, vyhodil pár (už úplných) úletů, byl bych vlastně moc spokojený. To jsem ostatně i tak s řemeslnou stránkou: využívání kamerových švenků nebo práce se zvukem jsou moc dobré. Samozřejmě blbůstka, ale rozhodně nijak ubíjející. ()
Výborný námet v dobrom filme, podaný bez ambícií. ()
Klasicky dobrý Shyamalan s originálnym námetom ideálnym na návštevu kina v lete. Na tajomnej pláži kde čas beží o dosť rýchlejšie ako normálne sa stretnú rodiny o 3 generáciách a pes a šou môže začať. ()
Ohromne ambiciozne. Ale je tam toho az prilis (vratane logickych blbosti). Na druhu stranu, som sa ani chvilku nenudil, riesia sa tam silne temy, natocene to je uplne super. Ja tie veci proste Shyamalanovi zeriem. A toto je jeho najlepsi kusok od Osady. Akurat tu pokojne mohol uhnut k menej doslovnemu vyzneniu. Mam tomu vela co vycitat, no takisto som velmi spokojny (a miestami som bol az nadseny) 8/10 ()
Serial The Lost v skratke… ()
A mě vlastně M. Night nezklamal ani tentokrát. Old nese opět všechny rysy jeho tvorby. Něco se z nějakého důvodu děje a nikdo zpočátku neví proč. Atmosféra houstne. Tentokrát jde o to nejcennější ČAS, není jak utéct, není se kam ukrýt a něco vymyslet. Všechno nakonec do sebe pěkně zapadne. Bude to nedoceňované, chybí tomu herecké hvězdy, ale budu se těšit i na příští režisérův film. Jeho filmy mě zkrátka myšlenkově baví. 70% ()
Pláž, kde rychle utíká čas, je zajímavým motivem pro rozehrání dramatu skupinky postav, co jsou odsouzeny k raketově rychlému prožití zbytku života. Ač je námět lehce mrazivý, příliš tísnivý film není. Něco hutného a temného mi tu chybělo. Možná znepokojení, jaké vyvolává skvělý plakát. Přitom dojde i na několik drsnějších scén jako třeba operace či zlámání si většiny kostí. Naopak mnohé scény jdou mimo kameru a jsou ponechány na divákově představivosti. Kdyby byl film napínavější, nevadilo by mi to. Kvůli pointě a závěru nakonec přidám i čtvrtou hvězdu, s tím jsem byl spokojen. Herecky obstojné, nejlepší byl Rufus Sewell. Krásná pláž, slunce, koráli. A rez, to je svinstvo. ()
Psal se rok 1999 a do kin dorazil takový malý nenápadný psychologický horor s Brucem Willisem v hlavní roli jménem Šestý smysl. Byl to nejen hit, který v kinech vydělal téměř 700 milionů, ale také obdržel šest nominací na Oscara. O jeho režisérovi a scenáristovi M. Night Shyamalanovi se tehdy začalo říkat, že jde o Stevena Spielberga nové generace. Jenomže od té doby uteklo mnoho času. Shyamalan po Šestém smyslu sice natočil povedené filmy jako Vyvolený či Znamení, také ovšem natočil filmy jako Stalo se. Časem Shyamalan začal přicházet o svůj status a jeho nové filmy často rozdělují diváky. A jinak tomu nejspíš nebude ani u jeho novinky Čas. Shyamalan se ke komiksové předloze dostal díky svým dcerám, které mu komiks nechali přečíst. Shyamalana komiks zaujmul a rozhodl se dle něj natočit film. Do svého filmu přitom obsadil velmi dobré herce jako vycházející hvězdu Thomasin McKenzie, talentovaného Alexe Wolffa, Gaela Garcíu Bernala, Vicky Krieps či Rufuse Sewella. Postačí ovšem samotný casting k dobrému filmu? Bavit se o celkových kvalitách Času je vlastně velmi obtížná věc. A opět pravděpodobně půjde o film, který své diváky rozdělí. Problém u Času je přitom právě v tom, že má spousty pozitivních aspektů, zároveň ovšem určité nedostatky, které z Času dělají jeden z dost možná nejslabších Shyalamanových filmů. Za zmínku určitě stojí vizuální stránka a kreativní uchopení. Práce s kamerou je velmi výrazná, pracuje se různými úhly či kamerovými hrátky. Působí to vizuálně dravě, především v momentech, kdy se kamera motá kolem několika postav. Působí to celé nápaditě, zajímavě a samotná kamera a vizuál patří rozhodně mezi nejlepší věci na celém filmu. Což se bohužel následně nedá říct o samotném scénáři. Samotná zápletka o prokletém místě, kde čas funguje o poznání rychleji je určitě zajímavá. Jenže pak se vyskytnou první mouchy, který tenhle příběh má. Po pomalém startu se definitivně začne něco dít a z filmu se definitivně stává horor, kdy ovšem v pár momentech film skvěle zapojuje prvek rodinného dramatu. Právě tohle civilní uchopení je na Čase opravdu fajn a Shyamalan v těchto emotivních momentech připomene časy, kdy právě v Šestém smyslu či Vyvoleném dokázal prodat postavy a jejich problémy. Jenže těchto pár momentů ve finále nestačí. Shyamalan rozhodně dokáže udržet napětí. Po celou dobu je to celkem intenzivní, pak ovšem dojde na hlavní kámen úrazu. A tím zrovna nemyslím dialogy, které jsou někdy vyloženě příšerné. Kámen úrazu je to, že se časem pokouší Shyamalan překvapovat a sypat zvraty za pochodu, které ve finále úplně nefungují. A pak dojde na samotný závěr, který je rozhodně zklamáním v rámci Shyamalanovy tvorby. Ten právě u Šestého smyslu či Vyvoleného přišel s naprosto parádní zvraty, které diváka posadili na zadek a změnili vnímání celého filmu. Jenomže zde se překvapivě Shyamalan pouze vydává cestou líného vysvětlení, proč se vlastně to všechno muselo stát a ani to ve finále dvakrát zajímavé není. A navíc vyskočí spousta otázek, které Shyamalan jaksi odmítá rozlousknout. Těžko říct, zda je na vině samotná komiksová předloha, celé to ovšem ve finále působí tak trochu nedopečeně. Pořád tam ovšem funguje ona atmosféra. Tu dokáže Shyamalan držet za pochodu, při sledování se vlastně divákovi velmi snadno udělá špatně z toho, jak jsou hrdinové na plátně zoufalí a celé to skutečně působí nepříjemně. Nějaká závěrečná satisfakce z předchozích událostí sice filmu chybí, přesto ve velké míře funguje právě ona nepříjemná atmosféra. Postavy postupně stárnou, dochází k několika úmrtím a chvílemi ten film připomíná ty nejvíc WTF momenty ze Shyamalanových filmů. Nejen kvůli oněm dialogům, ale také kvůli tomu, že to celé v jistých momentech působí na hranicích parodie. Světlé momenty Shyalamanovy režie tam sice pořád jsou, člověk by si ovšem netipl, že jde o film onoho režiséra Šestého smyslu. A kvůli víceméně plochým a bezduchým postavám by člověk ani neuvěřil, že to napsal scenárista Šestého smyslu. Čas má rozhodně daleko k Šestému smyslu, Znamení či Vyvolenému, zároveň ovšem není například tak špatný jako Stalo se. Samotné finále je v rámci Shyalamanových filmů jednoduše neuspokojivé, dialogy v mnoha momentech vyloženě bolí, ty postavy jsou ve finále celkem ploché a fungují jen díky dobrým hercům (Thomasin McKenzie je opět skvělá) a je tam spousta momentů, kdy si divák jednoduše musí říct, co to toho Shyalamana sakra zase popadlo. Jenomže Shyalaman pořád aspoň trochu dokáže pracovat s atmosférou, v pár momentech to skutečně funguje jako rodinné drama a především to fakt krásně vypadá a je to filmařsky kreativní. Jenomže je to pořád málo a pořád jde o jeden z prozatím nejslabších Shyalamanových filmů. Ten film by dost možná fungoval o poznání lépe, kdyby na něj člověk šel bez vědomí toho, že to točil právě tvůrce Šestého smyslu. I tak by ovšem Čas obstál pouze jako slušný film se spousty plusy i mínusy...... () (menej) (viac)
Jeden z mála filmů posledních let, který mě plně vtáhnul do děje a u nějž mě tak bavilo to často okázalé strhávání pozornosti na samotnou ‘filmovost’ a stylistické postupy, které zcela podporují a slouží vyprávění. Je mi jasné, že vyhraněnost některých motivů, hnaných do extrému v rámci satirického ducha příběhu, bude pro řadu diváků jako pěst na oko, ale já si je moc užíval a nepochybuji o tom, že při dalších zhlédnutích budu sledovat zase jiný film. V tomhle je vůbec Shyamalan machr, jehož by si zmlsaní mainstreamoví konzumenti měli vážit - a dívat se na Čas s nutným odstupem, který odhaluje vtipnou vypreparovanost jeho formy a ambiciózních myšlenek o životě a smrti. Jen tak dál, Poslední vládce větru už je takřka odpuštěn.. ()
M. Night Shyamalan šokujúce filmy vie (Šiesty zmysel, Znamenia, Osada). Tento krát nás chcel dostať ostrovom, na ktorom funguje čas inak. Šokujúce ? Na prvý pohlaď nie, no čím dlhšie sú hlavne postavy bezradné, tým je to zaujímavejšie. Veľké mínus sú pre mňa herci a ich postavy, pretože mi boli nesympatický a navyše mi ich riešenia a dialogy prišli veľa krát nelogické. Záver trošku napravil chuť a ďalšie šokujúce odhalenie Shyamalanovej novinky mi prišlo fajn, no nebolo nič čo by ma uzemnilo. Námet super, určite to na papieri vyzeralo dobre, akurát má režisér už dlhší čas nedostal do kolien tak, ako to vedel len on pred rokmi. 70% - 3* ()
Mám na Shyamalana slabosť a toto je navyše krásna čistučká žánrovka ako podľa nejakej hororovej/sci-fi poviedky z 50tych rokov. Jasné, občas je to kŕčovité, skvelé dialógy striedajú horšie, ale kamerové vychytávky (naháňačka na pláži, či scéna v hotelovej izbe) sú stále mimoriadne estetické a príbeh je výborne vystavaná jednohubka. ()
ČAS je film - jak jinak - o čase, o jeho jindy neviditelné materialitě a o tom, že moderní západní člověk tráví svoji dospělou existenci lapený mezi minulostí a budoucností, a přitom skoro úplně opomíjí přítomnost. Shyamalan opět natočil film, u nějž je zázrak, že vzhledem ke své eklektičnosti a estetické nekonvenčnosti drží pohromadě, ale on fakt drží. Pohromadě možná nebude úplně držet tenhle komentář, ale co s tím už. _________ Jednak jsou tu u Shyamalana opětovně se nabízející se paralely s Hitchcockem. Ty jsou pořád užitečné, ale hlavně proto, že ukazují na rozdíly mezi oběma hollywoodskými auteury. Zatímco u Hitche by postava sledující jiné postavy zdálky prostřednictvím teleskopů nebo kamer byla jasně voyeurská a všechno by se primárně traktovalo skrze psychoanalytické koncepty, tady to neplatí. Shyamalana znovu zajímá víc než pouze lidská subjektivita (možná i proto má dost lidí problém se na jeho filmy napojit), jde mu mnohem spíš o kolektivní portrét západní moderní civilizace a jejího vztahu k "přírodě", vědě, tělu, morálce a (hodně implicitně) spiritualitě. Důležitý je proto nejen jedinec, ale taky kolektiv/společnost, přičemž v ČASe se mezi těmito pozicemi na několika úrovních neustále, a přitom funkčně přepíná. _________ Další paralela se nabízí se filmem STALO SE, který vedle ČASu patří mezi Shyamalanovy nejhůř přijímané, někdy i vysmívané filmy, ale guess what - ony jsou ty jeho vůbec nejlepší. Oproti ekohororu STALO SE, který se ve svém hystericky přestřeleném portrétování postav de facto blížil satiře a kde se s lidskými figurami nešlo identifikovat, se ČAS (úspěšně) pokouší o vybalancovanější přístup. Nejde tady koneckonců o neuchopitelnou environmentální krizi, ale o plynutí času - a čas, to je veličina, kterou ve vztahu k lidské zkušenosti nelze oddělit od její percepce, od jejího způsobu prožívání. Film proto rozlišuje mezi postavami, s nimiž je vzhledem k jejich tlumenějšímu "realističtějšímu" herectví, hlubší charakterizaci a častějším detailům možné snáze ztotožnit a mezi postavami, které spíše přepínají do lehce karikaturního herectví (opodstatěněho satirou) a které i svou strohou charakterizací jsou jen črtami nebo funkcemi ve vyprávění. ČAS každopádně ukazuje západní moderní lidi jako bytosti definující se primárně svou profesí (proto ta nadměrně explicitní expozice), fyzickým vzhledem a statusem (nebo zkrátka materialitou), bytosti, které se v krizi neustále hystericky snaží nacházet racionální vysvětlení a východisko (a přitom selhávají) a které do značné míry nedokáží překonat svoje osobní rozpory (jeden z komediálních vrcholů je postava psycholožky, která nedokáže mluvit se svojí sestrou, taky psycholožkou). Jenže pak přijde chvíle, kdy si postavy sednou na písek a začnou přemítat, proč vlastně z té pláže chtěli utéct... a je to regulérní doják, protože najednou ti lidi nechtějí utíkat od vlastní existence a její nevyhnutelnosti a dokáží přítomnost přijmout v její úplnosti a konečnosti. _________ Způsob záběrování a jeho proměny by tady vystačily na samotný koment a pečlivou analýzu. Nicméně s ohledem na výše řečené mi připadá fascinující, jak se tady Shyamalanovi daří skloubit velmi taktilní a někdy až mimozemsky odlidštěný pohled na tělo-jako-materiál, které může nabývat až groteskních podob, a v důležitých scénách i nezbytnou porci empatie. Mnohdy tu přitom dochází k prolínání mezi lidským a nelidským, kamera v momentě smrti jedné z postav odplouvá směrem k mořským vlnám, jindy prolne tvář zabíranou v detailu s reliéfem blízkých skalisek. _________ K polarizujícímu závěru snad jen tolik, že to Shy zvládá řešit s elegancí. Dokážu si představit, že by to celé zůstalo ve víc tajemné/metaforické rovině, a dokonce mě napadá výborný alternativní konec (resp. kde by film mohl skončit). I tak to ale podle mě funguje, a to jak vypravěčsky (nezůstávají nezodpovězené otázky), tak tematicky. () (menej) (viac)