Réžia:
Joseph KosinskiKamera:
Claudio MirandaHudba:
Joseph TrapaneseHrajú:
Chris Hemsworth, Miles Teller, Jurnee Smollett, Mark Paguio, Tess Haubrich, Ben Knight, Daniel Reader, Sam Delich, Ron Smyck, BeBe Bettencourt, Joey Vieira (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Vězeň zavřený v supermoderní věznici začíná pátrat po tom, k čemu má vlastně sloužit droga na ovládání emocí, kterou testuje pro geniálního farmaceuta. (Netflix)
Recenzie (209)
Tak si říkám jestli ten Netflix nesabotují samotní tvůrci, kteří byli podplaceni komerčním Amazonem nebo Disney+. Jinak si to totiž snad ani nedokážu vysvětlit. Kosinski má na kontě samé pecky v čele s TopGunem a v kombinaci s Hemsworthem a Tellerem jsem fakt čekam kvalitní kinematografii. To co jsem viděl k tomu má ale hodně daleko. Námět je sice solidní, ale všechno ostatní kolem je taková podivná TV břečka jak z DVD co si koupíte v trafice za 20ku. A je to fakt ukrutně nudné :( ()
Zvláštně, ne moc uvěřitelně pojmutý námět, který sice pracuje s fajn myšlenkou, ale vzbuzuje nezodpovězené otázky a rozpačité dojmy z wtf scén a naprosto nevhodného humorného podtónu. Druhým shlédnutím jsem si potřeboval potvrdit, že nebyla chyba v mém momentálním rozpoložení a že Kosinski skutečně natolik ulítl. A nebyla. Ještě i hudba je v tom špatná. Jak film rozjede fajný písničkový šlágr, tak mu jiné songy později pomůžou do rakve. ()
Prachy nejsou všechno a upřímně doufám, že „Neobolševické Exkrementální Televizi Formující Levicové Idiotské Xindly“ brzy dojdou, načež všichni ti nespokojení akcionáři novorudé demagogie rozvěsí majoritní vlastníky a celou správní radu po kandelábrech v Silikonovém údolí. Za touto smrtelně nudnou, unylou, rychlokvašnou a řádně přitroublou sračkou se totiž opět skrývá jen mamon jednoho slavného režiséra, jednoho slavného prkenného neumětela a jednoho skoro slavného herce, z nichž ani jeden myslím nemá v současnosti zapotřebí kurvit se pod své možnosti, ovšem zabiják filmů, kultur a výrobce virtuálních pokojíčkových debilů zjevně zamával výhradně kvůli klamání spotřebitele takovým balíkem, že ani jeden z nich nezaváhal postavit se okamžitě zmalovaný sytě rudou rtěnkou a v síťovaných punčochách ke vchodu do nejbližší námořnické knajpy. Tudíž vídejte v účelové superdementní věznici Spiderhead, kde je to samý progresivní Dickhead, urputně se snažící přihlížejícího sto minut uspávat duchapustými pozlátkovými Vě-Fa filipikami katalogově sterilních stádových světoobčanů na téma pseudohumanity, pseudovztahů a pseudomorálky. A všechny ty duševní mrzáky i bez psychofarmak ke vší té hrůze navíc týrá kožený pozérský metrokokot tím, že jím píchá rozličné tekuté experimentální drogy, které lze z oběhu během vteřiny stáhnout pouhým protisměrným pootočením kolečka na mobilu. Drogy, po nichž se jim chce děsně smát, depkařit, žvanit ještě zrůdnější pičoviny nebo píchat klidně i, s čistou hlavou pěkně hnusný, nábytek z IKEA. A jakmile je to přestane bavit, prostě napajcují zlého metrokokota jeho vlastní medicínou a odeberou se do širého světa šířit mír, sluníčko, xeno-, homo-, a transfílii. ()
Nečekal bych, že Netflix zkurví už i režiséra, u kterého bych to jednoznačně nečekal. Podle ukázek to vypadalo dobře. Realita je ale tragická. Nápad super, herci super, zpracování a scénář pro ostudu. První polovinu filmu jsem doufal, že přijde scéna, která to zlomí a konečně dojde i k nějakému napětí. Když se to stalo, rozjela se série událostí, které z filmu udělaly hovadinu. Hovadinu s áčkovými hollywoodskými herci. ()
Celkem zklamání, tenhle projekt měl silné téma a celkem velký potenciál, ale Kosinskimu se to celé rozpadlo pod rukama...navíc tak strašnou a iritující hudbu už dlouho žádný snímek neměl... Filmy Josepha Kosinského prostě v mých očích mají obecně vysoký faktor nudy a tohle byl jen další z nich - pěkně natočené ploché a nudné nic...za měsíc si nebudu pamatovat, že jsem to viděl... ()
Spiderhead měl potenciál být velkou peckou, ale bohužel zůstal jen průměrnou podívanou, což je s podivem vzhledem k tomu, kdo za tím stojí. Když se na place sejde Joseph Kosinski, který zválcoval všechny Maverickem, scénarista obou Deadpoolů, Hemsworth a Teller + originální premisa, tak je skoro k neuvěření, že výsledný produkt je tak trochu easy skip. Film se odehrává asi v nejméně reálném vězení ( jsou tu hezké interiéry), ale nefungují zde žádná pravidla, nic není pořádně vysvětleno, je tu zkrátka vědec, který testuje drogy na vězních- což samo o sobě zní fajn, protože drugs are fun, ale co se mohlo jevit na filmu nejzábavnější, je tak trochu místy nuda. Docela mi vadilo, že subjektů na testování je málo ( testují se asi 3 lidi??), chybí tu výrazná intenzita, čekal jsem v nějaký tripoidní vězeňský masakr, ale bral bych i nepříjemné dusno ve vzduchu ( Climax), nic z toho se nekoná, napínavá scéna je tu jen jedna ( každý nejspíš tuší, která to je) a finále je hodně odfláklé. Naopak mi sedla hudba, která je výborná, herci si odehraji své a je tu pár menších zvratů, takže jako jednohubka mi to dokázalo posloužit, očekávání však byly daleko jinde. Nevyužitý potenciál, ale ztráta času to u mne nebyla. Příběh 3/5. Akce 2/5, Humor 2/5, Násilí 1/5, Zábavnost 3/5 Hudba 4/5, Vizuál 4/5, Atmosféra 3/5, Napětí 2/5, Emoce 3/5, Herci 3/5. 5.5/10. ()
// Nevím, odkud se vzala ta představa, že je Kosinski jakkoli výjimečný filmař, ale prosím, budiž tohle (a upřímně všechny ostatní jeho filmy kromě dvojky Top Gunu) důkazem, že je to fakt jen zručnej řemeslník. Asi jako Shawn Levy, když zrovna netočí Stranger Things. Trochu lepší Jonathan Liebesman. Duncan Jones, když má špatný den. Horší Neill Blomkamp s lepším agentem a více kamarády. You get the point. Tak aspoň že ten Hemsworth si tu mohl vyzkoušet novou polohu. 5,5/10 ()
"Jen ty můžeš chránit další, jako jsi ty." Anebo můžeš mít strach ze sešívačky. Záleží jen na tom, co ti tvůj přítel doktor Abnesti s tvým souhlasem pustí do žil. Mě to teda nejdřív hodně zaujalo, pak mě to začalo uspávat a závěr byl asi tak nečekanej jako dárky pod vánočním stromečkem. Škoda. Tohle mohlo být dobrý. Ale chtěl bych být objektivní, tak mi dejte ty látky, ovladač a potvůrku Heather k výzkumu a my už to nějak prosoulo ... teda vyzkoumáme. ()
Škoda, tenhle dream team měl rozhodně na víc. Silný ústřední nápad by si zasloužil rozpracování do zajímavějšího scénáře. ()
Velice současné téma o lidské poslušnosti a našich ovladačích, ale v nekonzistentním kabátku, navíc bohužel s dost mdlým závěrem. Scénář zvolí laciné utíkací zakončení, místo toho, aby zkusil něco odvážnějšího. Přitom je to dlouhou dobou zatraceně slibné. Hemsworth si svou netradiční polohu vychutnává. Kosinsky točí líbivě, nádherný design vězení i okolní příroda, krása. Malinko naivně jsem si myslel, že bude chtít u menší produkce u Netflixu více experimentovat. ()
Stále si stojím za tím, že Kosinski je šikovný režisér (už jen kvůli Only the brave), nicméně na tomhle filmu je zvláštní, že i když z něj Netflix díky obsazení a určité lákavosti projektu zvládl udělat událost, to provedení a scénář je zoufale mdlý, o ničem co už bychom tolikrát neviděli, a především nudný. Hemsworth si bez problému uhraje svojí polohu a na záběry s člunem na moří se krásně kouká, zbytek se však odehrává v jednom postaveném interiéru a je jasné, že peníze se vynaložily hlavně na gáži hercům a pár efektů. Velké zklamání, leč v kontextu filmové produkce Netflixu stále méně a méně překvapující. A teď už dvorní režisérův herec Miles Teller jistě nebyl rád, že si Kosinski tentokrát vybral takto nezajímavý projekt. Ale už se to sakra musí zlomit. ()
Joseph Kosinski si tentokrát nepřipravil vizuální pastvu pro oči. Jenže ani příběhově nestrhl. Pár nápadů sice nabídne, ale celkově solidní námět nevyzní tak, jak by mohl a měl. Miles Teller sedl opilý do našlapaného auta a… skončil v moderním vězeňském prostředí, ve kterém chybí venkovní plácky s činkami a mexickými hromotluky, oranžové mundůry i nebezpečná zákoutí společných sprch. Stejně jako jiní se však stal testovacím subjektem (pokusným králíkem, chcete-li) pro podání určitých látek, kdy jedna dotyčného rozmluví, jiná uvrhne do náhlé a hluboké deprese, další udělá z přítomného protějšku absolutní sexuální magnet. Jakási výměna za relativní pohodlí. První půlka je vlastně i docela dobrá. Je to znepokojivé a diváka zajímá, co bude dál. Jenže jakmile hlavní postava zjistí, že vizionářského šéfa věznice Chrise Hemswortha opustil jakýkoliv smysl pro morálku, potenciál jde do kytek. Chyběly mi odpovědi, napětí postupně klesá, emočně to nedolehlo, jak by mohlo. A závěrečnou gradaci nečekejte, finále je spíš úsměvné, působí krotkým dojmem a podtrhuje to, že tvůrci už někde za půlkou odmítli riskovat. Hemsworth mi v zápornější poloze tak nějak nesedl. ()
Divný a nudný bloudění odnikud nikam. Profi zpracování to má, ale nějak nevím co tím chtěl básník říct.25% ()
Klasické téma o drogách, co mohou změnit svět k lepšímu...dystopickému. Od Kosinskiho jsem čekal lepší film, navzdory zdejším nepřívětivým komentům. Snímek se neuvěřitelně táhne, a tak se zdá být ještě delší, než je. Jenže není pomalý artově, prostě mu chybí náboj. Jakmile dojde na stříkající krev, napětí zajiskří a divák očekává konečně jízdu. Jenže vše se vrátí do starých kolejí - tlachání, tlachání, rádoby filosofické úvahy....a prázdno. Nejlepší je tak slušivý vizuál a hlavně hudba, kde mne potěšilo retro (které už vždy taky nemusím). Supertramp (The Logical Song), Thomas Dolby (She Blinded Me With Science), Roxy Music (More Than This) a Blitzkrieg (Blitzkrieg). A Hemsworth se sice snaží, ale asi by měl raději zůstat u Thora.... ()
Vystudoval inženýrství i architekturu, natočil mnoho vysokorozpočtových reklamních spotů, po letech přivedl diváky zpět do světů TRONA i Top Gunu a nyní patří mezi režiséry s nejvyhlíženější kariérou současnosti. Joseph Kosinski se za svou filmovou kariéru již od TRON: Legacy vybarvil především jako vizuální tvůrce, jeho novinka Spiderhead ovšem již samotnou premisou slibovala lehké ambice. Ovšem vyloženě ne velkolepostí. Oproti TRON: Legacy, Nevědomí či Top Gun: Maverick je Spiderhead výrazně komornější záležitost, klidně srovnatelné s Kosinskiho hasičským drama Hrdinové ohně. Spiderhead sází především na herecké obsazení a samotný scénář, který pracuje s tématem toho, že i testovací subjekty mají svá emoce a především práva, že i vědce s sebevíc dobrotivými úmysly může napadnout božský komplex a především, že člověka nedefinují jeho přešlapy. Spiderhead rozhodně stojí za to vidět díky výkonu Chrise Hemswortha, který zde v rámci své kariéry hraje nezvyklý charakter a role proti jeho srsti mu skutečně sedí, kdy má Hemsworth šanci ukázat, že dost možná skutečně není jen hezounek (i když do velké míry i tentokrát těží ze svého solidního komediálního nadání). Miles Teller poté i tentokrát má šanci předvést, že patří mezi nejlepší herce své generace a ani při 3. spolupráci s Kosinskim rozhodně nezklame. Snadno se dá ovšem diskutovat nad tím, zda Spiderhead vůbec dokázal naplnit svůj potenciál. Je to film, který u postav sází na hranice lidské psychiky, kdy se u scenáristů Rhetta Reese a Paula Wernicka musí pochválit poměrně slušný charakterní vývoj stěžejních postav. Na první pohled by se to mohlo zdát fascinující při pohledu na výčet kariéry obou scenáristů (Zombieland, G. I. Joe 2, Deadpool 1-2), Reese a Wernick ovšem i při prioritní sázce na humor dokázali víceméně vždy ve svých filmech dodat alespoň kapánek slušné emocionální momenty. Emoce tak ve Spiderheadu dokážou fungovat, už samotná premisa ovšem tak trochu svádí k psychedelickému zážitku. A ten se ve finále dokáže dostavit tak napůl. Spiderhead chvílema tak trochu mění přístup, kdy vlastně neví, zda se chce brát příliš vážně a být skutečně psychologickým thrillerem či koketovat s momenty, které hraničí s parodií. Spiderhead přitom těmito momenty nikdy netrpí tolik jako nedávní tragičtí Voyagers - Vesmírná mise, kteří též pracovali se speciálními drogami, které dokáží měnit emoce. Minimálně Spiderhead nepůsobí dojmem, že se pokouší zničit důstojnost diváka i herců před kamerou, respektive výkony nikdy nepůsobí směšně. Spiderhead poté nepřijde o moment, kdy se stane akčním filmem (a výsledná akce dvakrát zajímavá není), přesto to pořád především zůstává menším dramatem o odpuštění sám sobě. Spiderhead ovšem trpí lehkou dějovou nadstavbou, která (možná tak trochu nevyhnutelně) přijde v polovině a dokáže též tak trochu nevyhnutelně snížit výsledný požitek. Spiderhead přitom nadále působí jako poměrně kreativně vymýšlená podívaná, kdy se dá těžko říct do jak velké míry tvůrci vycházeli z předlohové povídky Escape From Spiderhead od George Saunderse. Spiderhead přitom v průběhu víc a víc funguje jako dva filmy v jednom, kdy se snadno odhadnout, že vzhledem k rozsáhlosti povídky muselo dojít na nevyhnutelnou nadstavbu, která ovšem dost možná nekoresponduje se zdrojovým materiálem, který inicioval tvorbu celého filmu. Pořád se ovšem jedná o poměrně zajímavý filozofický vhled na fungování lidských emocí, který může krapet zchladit jen tak trochu zrychlené finále, které ještě více vybízí k poohlížení se po dírách v příběhu, které přestanou dávat smysl i při největším zapojení mozkových závitů. Kosinski si poté i tentokrát dokázal pohlídat vizuál, v součtu se ovšem dost možná jedna o jeho vizuálně prozatím nejchudší, respektive nejméně zajímavý film. Je to pořád v mnoha ohledech zajímavý film, na němž je ve finále dost možná nejzábavnější právě ta rivalita filmu se sebou samým a čím chce film vlastně být. V součtu se minimálně jedna o nejlepší Netflix originální film za delší dobu. Což pochopitelně samo o sobě dvakrát vypovídající hodnotu nemá. Spiderhead stojí za vidění, prozatím jde ovšem o nejméně zajímavý i nejslabší film Josepha Kosinskiho.... () (menej) (viac)
CH bjutalni, pecka, ktera zazene nudu.. ()
Palec hore za funky soundtrack, palec dole za promarněný potenciál premisy sociálně dystopickýho thrilleru – experimentování s drogama ještě nikdy nebylo tak nudný. Kosinski je sice talentovaný vizuální designér, ale mizerný vypravěč. Typická netflixovka, na kterou po týdnu zapomenete.... ()
Film chce v niektorých momentoch diváka pobaviť, v čom však zväčša absolútne zlyháva, a na druhej strane to hrá na vážnu strunu. Ani v tomto bode však nie je úspešný, pretože nedokáže dostatočne gradovať napätie a od začiatku až po záverečný, príšerne natočený súboj vieme, čo nás čaká. 4/10. Viac tu. ()
Spiderhead má výborný námět, který naskýtá tolik možností pro vznik solidního sci-fi thrilleru a popřípadě komediální satiry, přesto to nakonec skončilo někde napůl cesty. Viníkem není režisér Joseph Kosinski, ale scenáristé vysmátých akčních taškařin jako Deadpool, Zombieland a 6 underground, kteří nedokáží ukočírovat podnětný zdrojový materiál a místo toho zkouší nadhazovat rádoby cool přiblblou podívanou, ověšenou atraktivními proprietami. Zmařený potenciál v tom je vidět na sto honů, přesto Spiderhead do jisté míry funguje aspoň jako solidní non-brainer béčko, jež se v závěru bohužel rozpadá v úsměvnou směsici nesmyslů. ()
[65%] Mě se to celkem líbilo, jen to mělo moc urychlený a ne moc zajímavý konec a strašně přímočarou pointu. Není zde ani poznat jestli to točil Kosinski nebo někdo jiný. Je to takový zvláštní počin, který nemusí sednout každému. Já to také nedokážu nikam pořádně zařadit, ale většina filmu mě docela bavila. Asi tak uprostřed jsem hltal ty konverzace a dramatické scény, ale ten závěr byl už takový odfláklý, což je škoda – potenciál to mělo větší. No, každopádně Hemsworth a Teller – dvojka, která zde herecky zazářila. Známé písně v tomto filmu potěšily. No, víc to okecávat nebudu, na 1 vidění to nebylo zlé, ale dalo se z toho vytěžit víc. ()
Reklama