Réžia:
Damien O'DonnellScenár:
Jeffrey CaineKamera:
Peter RobertsonHudba:
David JulyanHrajú:
James McAvoy, Steven Robertson, Romola Garai, Brenda Fricker, Gerard McSorley, Pat Shortt, Stanley Townsend, Tom Hickey, Frank McCusker, Michèle Forbes (viac)Obsahy(1)
Uvnitř tančím je příběhem 24 letého Michaela s mozkovým ochrnutím, který dlouhodobě žije v domově pro invalidy "Carrigmore" vedeném impozantní Eileen. V jeho životě nastane zlom, když se do domova přistěhuje rebel Rory O'Shea. Michael s úžasem zjistí, že rychle mluvící Rory, který může pohybovat pouze svojí pravou rukou, rozumí jeho skoro nesrozumitelné řeči. Roryho dynamická a vzpurná povaha zapálí v Michaelovi oheň a představí mu zcela nový svět vně "Carrigmoru". (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (518)
Inside I´m dancing je hodně líbivý film. Ale výhrady mám. Tou první je, že příběh je postaven na starých klišé do ústavu (psychiatrická léčebna, domov alkoholiků, nemocnice, intr), kde chovanci žijou stereotypním životem, dorazí rebel, který začne vše měnit k lepšímu. To už zde bylo mnohokrát. Tentokrát naštěstí scénárista nechává postavy odejít a žít na vlastní pěst. Ale jen za účelem toho, aby nás mohl citově ždímat a vydírat. Naštěstí to režisér O´Donnel dělá dobře, bez toho aby se brodil kýčem a v romantika se odehrává v mezích reality. Největším úkazem filmu je herecký výkon Stevena Robertsona, ten ztvárnil herecky velice vděčnou postavu invalidy naprosto věrohodně a nechal tak vzpomenout Daniella Day-Lewise ve filmu My Left Foot. Nejsilnějším momentem filmu je pro mě sklada Hurt, která je v podání Johnnyho Cashe jednou z mále coververzí, jež předčí originál. ()
Nemohu si pomoci, ale jakkoli je ten film pěkně natočený a nese velmi libozvučné poselství, že každý by měl žít naplno i navzdory svému osudu, tak tentokráte to tvůrci s tou samoúčelností a patosem krapet přehnali. Přitom filmy snažící se diváka v prvé řadě dojmout mám v některých případech hodně rád, jenže tady mi prostě nic nesedlo, nedokázal jsem se vžít do příběhu a, to především, hlavní postavy mi nebyly zdaleka tak sympatické, jak by si asi zasluhovaly. Připadalo mi, jako kdyby všichni okolo mě nahlas rozjímali o životě a poplakávali tomu druhému na rameni, zatímco já jsem stál opodál, slova mě nějak míjela a přemýšlel jsem spíše nad tím, kdy už budu moci odejít. Co ale filmu upřít nemohu, že všichni herci zvládli své role výborně a že v závěru ta aura přátelství a odhodlání přeci jen prorazila chlad a odtažitost, které jsem v úvodu pocťoval. Přemýšlel jsem o 4*, ale tak výjimečná filmařina to opravdu není.. ()
Krásny film o priateľstve a neuveriteľnej chuti žiť. ()
První polovina je geniální, druhá pouze výjimečná! Jamese McAvoye povyšuji mezi své oblíbené herce a to jsem ještě ani neviděl Pokání! ()
McAvoy byl skvělej, Romola zase zatraceně sexy, celkově na mě film působil pozitivně, usměvavě a vůbec zábavně. Emoce to ze mě sice nevyždímalo, ale ten Rory byl zatraceně sympatickej fakan. Rozhodně se mi to líbilo víc, něž všemi vychvalovaný Intouchables. ()
Takýchto filmov je pomerne dosť - námatkou Prelet nad kukučím hniezdom, Nedotknuteľní, čiastočne aj Svet podľa Prota. Uvnitř tančím je výnimočné hlavne vďaka skvelému využitiu talentovaných mladých hercov, a nekorektným rebelantstvom hlavnej postavy (McAvoy je proste skvelý). Navyše sa mi ešte nikdy v živote nestalo, že by som sa pri sledovaní nejakého filmu každé 3 minúty uchechtával a každých 10 minút dostával záchvat smiechu. Filmu však samozrejme nechýba ani smutný, ťažký a správne na emócie diváka tlačiaci príbeh, ktorý sa rozhodne neskončí happy endom. ()
Komediální drama o přátelství dvou vozíčkářů mi udělala velkou radost. Výborná hudba, skvělý scénář a hlavně herecké obsazení si zaslouží zvláštní vypíchnutí. Pustil jsem si to hlavně kvůli Jamesi McAvoyovi. Nezklamal. Je úplně geniální a ty jeho hlášky a životní optimismus by rozesmály i naprostého suchara. ()
Z tej haldy filmov s podobnou tématikou tento snímok predsa len niečím vyčnieva. Podobne ako pri snímku Adem (2010), aj v tomto prípade sa divák častejšie smeje ako plače, čo je veľkým prínosom. Ťažká a smutná téma je tu rozobraná s nadhľadom a jemným humorným spôsobom, čoho dôsledkom je pri konci pozitívny pocit, a to aj napriek všetkým tým ťaživým okolnostiam, hlavne k záveru. 85/100 Videné počas Challenge Tour 2015: 30 dní so svetovou kinematografiou. ()
Hlavní hrdinové nechtěli být diskriminováni a tak nemůžu dát jinak než za 2, protože tenhle film je jen klasické a průhledné schéma naroubované na jiné prostředí, které když si člověk odmyslí, tak se musí ošklíbat. Posledních zhruba 20 minut nátlaku bylo věru nesnesitelných a shodilo celý film do hlubin nejtěžšího patosu. ()
Tento film má obrovský náboj, Rory srší neskutečnou chutí do života, který si užívá plnými doušky každou nanosekundu. A po jeho boku začne touhou po opravdovém životě trpět i Michael. A já musím přiznat, že je to nakažlivé. Celý film byl nakažlivý fantastickou chutí na život. Moje duše tančila s Rorym. ()
Nikdy som nepochopil, pre koho sa takéto filmy točia. Najlepšie by to mohla vystihnúť scéna, keď Siobhan plačúc hovorí Michaelovi, že nemôže zato koho nemiluje. Tak to proste je, ja tiež nemôžem zato že v Somálsku hladujú, že ujovia s krížikmi znásilňujú deti a náš národ volí zlodejov. Nijak som sa o to nepričinil, tak neviem čím si zaslúžim, mať preto výčitky. Aspoň že je tu ten príjemný sebakritický humor, baví ma to hneď viacej, ako kohokoľvek Levá noha. Prvá polka za päť, zvyšok 3* ()
Velmi milé překvapení. Toto " ožehavé téma " zpracované tentokráte trochu netradičním způsobem. Dost z vás dává snímku přívlastek ždímačka divákových emocí. Nejsem ani v nejmenším zastáncem tohoto názoru, mně naopak " něco málo " chybělo k tomu, aby mě příběh o dvou zcela odlišných lidech, kteří by se za jiných okolností zcela jistě nedali dohromady " emocionálně rozerval " a já se mohl ( s radostí ) vytasit s plným hodnocením. Zajímavým způsobem zpracované téma, nicméně k tomu, aby se mi snímek dostal více " pod kůži " mu ten pověstný krůček schází! Co je jednoznačnou devízou tohoto snímku, to je vynikající ústřední herecké duo Steven Robertson jako Michael a zejména James McAvoy jako Rory O' Shea. Smekám před jeho hereckým projevem. Třetí do party je krásná, milá Romola Garai jako jejich ošetřovatelka, kterou si nemůžete neoblíbit. Co musím ještě zmínit je brilantní Robertsonova kamera, citlivá režie Damiema O' Donnella a přesně pasující hudba Davida Julyana. Co říci závěrem.....Inside I'm dancing není příběhem o uzavřeném světě handicapovaných , je to příběh o lidské touze ( i přes všechna úskalí, která to přináší ) ŽÍT plnohodnotný život. Díky všem za každý takovýto snímek , který spatří světlo světa. 85% ()
Cože??!! 131 nejlepší film?? Ani omylem. Zase jsem šlápl vedle a opět je ve dvoustovce film, který tam nemá absolutně co dělat. Tohle je uměle naivní sladký kýč velký jako vrata, snažící se vymáčknout nějaké emoce a ani to se mu bohužel nedaří a vyznívá to hrozně směšně. Na co si to tvůrci hrajou? Další film u kterého jsem se těšil až dosáhnu závěrečných titulků. Pokud můžete, vyhněte se tomuto filmu velkým obloukem. ()
No zase taková paráda to rozhodně nebyla. Ale už jsem si nějak zvykl, že filmy o retardérech jsou zde značně nadhodnocené. Jeden retardér má vůli žít a předává ji dost netradičním způsobem svému okolí. O tom je v podstatě celý film. Zasmál jsem se jednou, a to konkrétně, když si naše retardérské duo chtělo zatančit v baru. Nechybí zde smrt. Samozřejmě neprozradím ani náznakem, o kterou postavu se bude jednat. Ovšem věřím, že se vám to podaří odhadnout minimálně stejně dobře jako mně, protože je to takový klasický slaďáček, který prostě nemá moc čím překvapit. Mnoho uplakánků tady popisuje, jak je film hrozně dojemný. Já tedy nepocítil nic, co by alespoň hodně vzdáleně dojetí připomínalo. Zato taková lehká nuda mě neopustila od začátku až do konce. Možná to dost pokazil český dabing, který byl více než strašný. Zejména dabing toho retardéra, kterému nešlo rozumnět mi neskutečně vadil. Lepší *. Víc nemám opravdu za co dát. ()
70% Uvnitř tančím je hlavně v první polovině úžasnou smrští skvělých scén... jak ale komedii střídá vážnější tónina, snímek se bohužel stává dost předvídatelným a to mě vždycky dokáže naštvat. ()
Výborní McAvoy a Robertson ve snímku o lidech upoutaných na vozík a o jejich vypořádávání se s touto skutečností. Velice dojemný snímek, jehož největším záporem je možná právě to, že autoři až přespříliš tlačili na emoční pilu. ()
Po skončení filmu som nemusel vyhadzovať zvlhnuté vreckovky a pri jeho komentovaní nemusím vystavovať na obdiv svoje pohŕdanie problémami, ktoré sa ma netýkajú. Vovnútri tancujem ma okrem vynikajúcich hereckých výkonov ústrednej trojice zaujal najmä spracovaním tejto háklivej témy. Oceňujem, že postihnutí neboli iba poľutovaniahodnými. Boli to úplne normálni mladíci s deficitom, ktorý si aj sebastredný a arogantný Rory uvedomoval omnoho skôr, ako mu malý uličník beztrestne šľohol čiapku. Nemyslím si, že film bol nakrútený ako citovo vydieračský kalkul. Veď stačilo pridať trochu viac záberov z prózy života paraplegikov a ich šance na normálny život by sa ukázali v inom svetle než problém, ktorú univerzitu si vybrať. Aj ja mám kovové koleno a som zmierený s tým, že na Téryho chatu sa už nedostanem. Ale tiež nevypisujem listy správe TANAPu, aby na Terčinu predĺžili trať zubačky. ()
Veľmi krutá výpovedná hodnota síce tomuto snímku pridáva na kvalite, no na druhej strane spôsobí u človeka také výčitky, že sa má na konci chuť obesiť. Hold, nie ku každému bol osud prívetivý. Na druhej strane je treba skloniť hlavu pred ľuďmi, ktorí sa s takto obzvlášť nepríjemným osudom dokázali vysporiadať a bojovať s ním až do poslednej sekundy. Krásny, aj keď vo svojej podstate veľmi smutný film. ()
Naozaj pekný film ... aj slzu som pustila :-). J. McAvoy tu bol super. Výborná scéna, keď na začiatku filmu, po gelovaní vlasov, výjde na scénu Michael s novým účesom :-) ()
Určite to nebolo také skvelé, ako hovorí hodnotenie. Ani z pozície drámy, ani z pozícii kvázi komédie. Postava Roryho mi skôr pripadala úplne mimo, človek nezmierený s osudom, ktorý robí naschvály iným. A potom zakomponovanie tragédie do filmu bolo len umelým tlačením na divákove city. ()
Reklama