Réžia:
Peter JacksonKamera:
Andrew LesnieHudba:
Howard ShoreHrajú:
Martin Freeman, Ian McKellen, Richard Armitage, Ken Stott, Graham McTavish, William Kircher, James Nesbitt, Stephen Hunter, Dean O'Gorman, Aidan Turner (viac)Obsahy(3)
Prvá z troch častí filmovej adaptácie románu J.R.R. Tolkiena prináša príbeh z bájnej Stredozeme, ktorý sa odohral šesťdesiat rokov pred udalosťami opísanými v trilógii Pán prsteňov. Hobit Bilbo Bublík píše pamäti a rozpráva o svojej dobrodružnej ceste synovcovi Frodovi Bublíkovi.
Hobit Bilbo Bublík opúšťa svoju pohodlnú noru a vydá sa na spoločnú púť s čarodejníkom Gandalfom a trinástimi trpaslíkmi, ktorých vedie legendárny bojovník Thorin Dubbin. Cieľom ich výpravy je získať späť stratené kráľovstvo trpaslíkov Erebor pod Osamelou horou, odkiaľ ich kedysi vyhnal drak Smaug, aby sa zmocnil ich bohatstva, zlata a diamantov, ktoré vydolovali v miestnej bani. Výprava je veľmi nebezpečná, pretože vedie cez územia, kde vládnu krvilačné kreatúry, zlí škriatkovia, chamtiví obri, ťažkopádni trollovia, diví Wargovia a príšerný Nekromant. Na brehu podzemného jazera Bilbo stretne Glgúňa - bytosť, ktorá mu navždy zmení život a vnukne mu ohromné životné odhodlanie. Okrem toho Bilbo získa aj vzácny Glgúňov zlatý prsteň, ktorý vládne výnimočnými vlastnosťami a spája osudy Stredozeme. Ale o tom Bilbo zatiaľ ešte nič netuší... Počas dobrodružného putovania skupiny trpaslíkov za strateným domovom sa v samotárskom Bilbovi prebúdza hrdinský duch a pocit spolupatričnosti k svojmu vzácnemu a výnimočnému rodu.
(TV JOJ)
Recenzie (3 238)
Veľa som od toho nečakal, no napriek tomu sklamanie. Ak plánujete kino, tak jednoznačne 2D. Ja osobne ľutujem, že som videl 3D verziu. Okrem rozmazaných hĺbkových záberov ma štvali aj arkádové, veľmi neprirodzene pôsobiace, priam až bolesť v očiach spôsobujúce, grafické efekty, najmä kvôli porušovaniu zákonov fyziky a absencii gravitácie v bojových scénach a v scénach s padajúcimi objektami. Čo sa soundracku týka, tak máme možnosť vypočuť si jeden skvelý song asi tak 7 krát v rôznych častiach filmu, vždy v inom prevedení. Nehovoriac o tom, že tvorcovia sa snažili naťahovať čas ako sa len dalo, takže sa, okrem iných dej nijak neovplyvňujúcich bludných scén, pripravte aj na kopec pomalých statických záberov. Tých 166 minút by sa s prehľadom zmestilo do 50tich minút. S výnimkou na pár svetlých momentov vo mne dobrý pocit vyvolávali len spomienky na starého dobrého pána prsteňov. Z ľútosti dvíham svoje hodnotenie na 3 hviezdy... Už mi snáď len ostáva na zvyšné dva diely tvorcom znechutene odkázať: Thanks, but no thanks. ()
Nejlépe udělaný díl Trilogie. Ucházející a vtipné hlášky, Kraj vypadá jak si pamatujeme z Pána Prstenů a film se zajímavě vyvíjí. Je znát, že je dílo celkem natahované, ale v tomto případě je to nejsnesitelněji podané. Gandalf sice vypadá divně, ale ujde to. 60% ()
Nějak nevím kde začít ...... pro mne bylo všechno jeden velký úžas .... prožitek z filmu jsem si odnesla opravdu velice silný, kdy závěrečné titulky doprovázela celá píseň Misty Mountains a já zůstala v kině krom čtyř lidí úplně sama divíc se, jak můžou všichni ostatní se zvednout a odcházet, když zněla taková nádhera ... s posledními tóny Misty jsem si v sobě snažila uvědomovat, že je konec a jako ve snu jsem zvedla a odcházela ... Kdyby nebylo opravdu protivné dvacetiminutové přestávky, nahlas se smějící paní přede mnou, nachlazené a často kašlající mladé slečny a chlápka co se v sedadle za mnou vrtěl a kopal mi do opěradla, tak bych řekla, že bylo vše prostě dokonale dokonalé :-) Nádherné záběry přírodních scenérií Nové Zélandu, úžasní trpaslíci a Martin Freeman byl v roli Hobita neodolatelný :-). 3D dabovaná verze pro mne taky super, jediné co mi trochu vadilo byl překlad Misty do češtiny, kdy ji trpaslíci zpívali u Bilba doma. Jaké scény na mne zanechaly nejsilnější dojem? *spoiler* Tak třeba přechod po hřebeni hor za silného hudebního doprovodu Misty, provázeny záběry z vrtulníku na celou přírodní scenérii, nebo když Bilbo překonal strach a vrhl se zachránit Thorina před skřety a ten ho pak objal, ..... velice silný pocit ve mě zanechala také jeho lítost, když mohl, ale nakonec nechal Gluma naživu aj. ()
Výprava za MacGuffin z LOTRa začala, ale je to podívaná tak falešná, že jí nevěřím ani ten nos mezi očima. Slovy Bilba Pytlíka: “To horší máme snad za sebou.” Viděno dvakrát a na podruhé to má subjektivně snad 4 hodiny a slastný pocit se už rozhodně nedostavuje. Umělé, spotřební a bez duše. ()
Lord of the Rings PG. Téměř ukázkový příklad tříhvězdového filmu. Hobit sice není v žádném případě katastrofa rozměru nových Hvězdných válek, na to je Jackson až moc dobrým filmařem a scénáristou, který svá díla točí s láskou a ne vidinou snadných peněz (i když v přihlédnutí k rozdělení na tři části o tom trochu pochybuji). Stalo se však to, čeho jsem se nejvíce obával - děj prvního filmu je místy opravdu silně řídká záležitost, která by naprosto bez problémů obstála i s dvou hodinovou stopáží. I přes onu monumentální výpravu a místy až přehnaně plastické trikové orgie nemá často Hobit co říct. Buď se jede na nostalgii, jenž ne vždy dává smysl, nebo jak-takž efektivní (leč dějové absolutně bezvýznamné) akční sekvence či na první pohled úchvatné, ale po chvilce zamyšlení téměř zbytečné flashbacky do trpasličí historie. Ano, jako celek to dokáže fungovat (s odřenýma ušima), ale emoční (smrt Boromira, ztráta Gandalfa, Lothlorien) či epicky dechberoucí (skřeti v Morii, Balrog, Lurtz a jeho Uruk-Hai) momenty zde zkrátka neexistují. Největší políček i přesto uštědřuji Howardu Shoreovi, jenž v padesáti procentech recykluje melodie z Prstenové trilogie a dalších padesáti neustále omílá píseň z teaser traileru. Od skladatele jeho kalibru by člověk čekal více. Hobit: Neočekávaná cesta tak nakonec není návratem do Středozemě se všemi famfárami, co k tomu patří. Je to lehce hořké zklamání, které snad bude napraveno v nadcházejících a mnohem zajímavějších dílech. Peace out. ()
Návrat do Středozemě se vším všudy. Děj se někdy možná trochu táhne, ale nikdy tak, že by nudil. Místy je veselý a hravý jako holky z Playboye, místy řádně temný a osudový s podprahovou linkou o vzestupu Saurona a zásadnosti prstenu. Trpaslíci pořád trochu splývají, ale ještě budou mít svoji šanci. Vyčnívá především Richard Armitage alias Thorin a to hlavně proto, že je to bouchač nejtvrdšího kalibru. Velmi spokojený jsem byl s Bilbem. Frodo byl (i díky Elijahu Woodovi) v Pánovi prstenů skoro pořád ufňukaná nicka, zato Martin Freeman staršímu Pytlíkovi přidává koule. Celkově je charizmatičtější, zábavnější a dá se mu fandit. Potěší role vedlejších postav i třeba alternativní záběry Roklinky a stejně ze starých známých nejvíc válí Glum a jeho veselé písničky. Čeká nás toho ještě dost a já už se jako děcko těším až Šmak Strašlivý znovu otevře své oko. "Všechno žere, všechno se v něm ztrácí, stromy, květy, zvířata i ptáci. Hryže kov, pláty z oceli, tvrdý kámen na prach semele, města rozválí a krále zkolí, vysokánské hory svrhne do údolí." ()
Přestože dávám 4*, jsem z Hobita víceméně na rozpacích. LOTRovi totiž nesahá ani po kotníky - což samozřejmě nemusí být vyloženě chyba Hobita, LOTR nastavil laťku až příliš vysoko. V Hobitovi chybí ta opravdu kouzelná (místy zase hrozivá) atmosféra Středozemě a především charismatické postavy (jako Aragorn, Arwen, Frodo, Sam, ..). Zřejmě bude problém především v mém vysokém - mylném - očekávání, ale stoprocentní dojem jako z Pána Prstenů po shlédnutí Hobita nemám. Přesto jsem za návrat do Středozemě vděčná, začátek v Kraji by mohl být sice kratší a zrovna tak část s Glumem, ale jinak jsem se bavila. Každopádně přestože jsem byla zprvu nadšená z rozdělení na tři díly, teď to považuji za obrovskou chybu...A absolutně se ztotožnuji s komentářem Hild, málokterý komentář bez výtky, ale z nostalgie všichni dají lepší hodnocení. Já po nějakém tom přemýšlení musím snížit hodnocení, protože si ani nevzpomínám, o čem to bylo. ()
Touha udělat i z Hobita epickou trilogii je pochopitelná, bohužel už to není tak široce atraktivní záležitost. Kupodivu i na této db to potvrzuje cca polovina hodnotících oproti Společenstvu. O dekádu později už to nebyl tak zásadní fenomén a o prequel měl zájem jen každý druhý. ()
Pán prstenů je příběh o tom, jak se ze srdeční záležitosti stane obří srdeční záležitost. Hobit je příběh o tom, jak se ze srdeční záležitosti stane obří produkční Frankensteinovo Monstrum. Doposud jsem viděl pouze první část. Jakékoliv iluze o celém projektu vám sebere vynikající 3-dílná doku-recenze od Lindsay Ellis. ()
Film roku je za námi a opět se musím hluboce poklonit Peteru Jacksonovi. Někdo neumí natočit skvělý film, jenže on prostě neumí natočit špatný film. Hned na úvod je třeba říct, že je Hobbit více pro děti než Lotr (ostatně jako knížka) a nabízí spoustu humoru. I tak ovšem nemůžu říct, že je do kina vhodné brát malé děti, protože i přesto je film v určitých částech velmi temný, orkové jsou v dobrém slova smyslu hnusní a Glum je děsivý. Někoho by možná naštvala přílišná podobnost s prvním dílem Lotra (cesta, dobrodružství, domnělá ztráta člena, otevřený konec), ale pro fanouška to je slast. O prázdninách jsme se dozvěděli, že kratičká kniha bude rozdělená ne na dvě, ale rovnou na tři části a rozpočet se vyšplhá na miliardu dolarů. Jsem hodně zvědavý, jak to Jackson ukočíruje, ale první díl už má podle mě miliardu jistou. Což je potřeba říct, protože nás nečeká překlenovací díl mezi hobbitem a lotrem, ale rozdělení děje. 1. díl bere z knihy prvních sedm kapitol, a já stejně nechápal, proč má jeden díl skoro 3 hodiny. Před tím než jsem to viděl, hodně novinářů říkalo, že Hobbit rozhodně není materiál pro 3 celovečeráky a k tomu všemu takhle dlouhé. Což je do určité míry pravda, film totiž ždíme předlohu doslova na kost. Ze začátku se to táhlo hodně dlouho, až jsem se lekl, co dají do Rozšířené edice (ta nejspíš bude tím překlenovacím dílem), ale pak se film rozběhl a já jsem byl hodně překvapený, jak to rychle skončilo. K samotnému ději : Elfy vyměnili trpaslíci, což pro mě byl trošku problém si na ně zvyknout, ale pak mě to bavilo. Některým lidem vadila přítomnost Cate Blanchett a obecně část, odehrávající se v Roklince, která je podle nich jen nastavovací kaše. Osobně si myslím, že toho Cate natočila víc a objeví se pořádně až v dalších dílech a co se týče Roklinky, tak mě spíš nudila představující scéna s trpaslíky, ale věřím, že až to uvidím podruhé, tak si je oblíbím naplno. Ještě dodám, že scéna, kdy u stolu společně sedí Galadriel, Elrond, Saruman a Gandalf působí nesmírně dobře a nostalgicky, takže jsem za Leeho cameo rád. Druhá půlka už byl perfektní akční nářez a film skončil opravdu neskutečně rychle. Na závěr ještě řeknu, že jsem byl na promítání v HFR (frekvence je 48 snímků/s místo obvyklých 24) a byl jsem ohromen. Každý si na to musí ze začátku zvyknout (hlavně mi přišlo jako kdyby to 1.5x zrychlili), ale pak už jsem se jen kochal. Skvělé, myslím, že HFR má budoucnost, škoda, že to u nás promítají jen v Premeire Cinemas. Pak mě opravdu naštval český dabing, kterej cpal distributor všude kam se dalo (Imax nikdy nezklame) a když přezpívali skvělý song Far over the Misty mountains, tak se mi chtělo brečet (v kině dokonce někdo bučel). Tento film by si neměl nikdo nechat ujít, ani když třeba neviděl, chraň ho pánbůh, sequelovou trilogii Pána Prstenů. EDIT : Po druhém zhlédnutí v IMAXu jsem usoudil, že HFR je příjemnějším zpestřením, než jsem si původně myslel. Původní verze mi přijde skoro až nepřehledná, všude se něco děje, a já to nestíhal pořádně sledovat, tak jako u 48fps...70%...[15.12.2012_Premiere Cinemas_Hostivař] a [25.12.2012_Cinema City IMAX_Flora] () (menej) (viac)
Začnu rovnou tou nejvíce povrchní věcí, bohužel (?) mne nejvíce upoutala. Všeobecně se bere trilogie Pána Prstenů jako vizuálně úchvatný film, kde počítačové efekty sice jsou, někdy i okaté, ale jsou takříkajíc "krásně udělané". Nechápu ale jak je možné, že po 10 letech technika, ani styl natáčení digitálních scén nepokročil ani o píď ? Jak je možné, že po deseti letech vše vypadá úplně stejně, jako kdysi ? Stejné vizuální efekty, stejně digitální Vrcci, skřeti a podobná havět. Bohužel stejné jsou i další prvky, ačkoliv abych to nepřeháněl ne vždy je to bohužel. Děj je podobně výpravný a podobně koncepčně pojatý jako Společenstvo prstenu. Putování je stejné (kamerové oblety, monstrózní hudba - mimochodem opět obšlehlá z FOTR), souboje jsou stejné, poutní místa jsou stejné. Nejen polohou, vizualizací, ale i emocemi. Ošlehané skály jsou opět jen a pouze baštami zla, na druhou stranu uhlazená roklinka je opět přestávka při dlouhém putování, kde hrdinové načerpají energii, síly a moudré rady aby mohli jíti dál. Je tam až příliš mnoho naprosto stejných věcí. Je samozřejmé, že knihy jsou si podobné a jsou i podobně napsané. Je logické, že Hobbit jako film nebude diametrálně odlišný. Ale nečekal jsem, že v klíčovích prvcích bude "jen" stejně dobrý jako původní trilogie a všech ostatních atributách bude horší. Tam kde Jackson fantasticky pracoval s "prime evil" Sauronem - tady nelze. Nic takového tu není. Ikonicky zpomalené záběry se občas stávají otravně natahovanými. Pořád je to výtečná filmařina, ale je z toho cítit, že to vzniklo primárně kvůli jistotě velkých penež, nežli z lásky k dílu. Nejkrásnější scéna je ta poslední - Orli. ()
Stejně jako Tintin (na kterém se shodou okolností také podílel Peter Jackson) je pro mě i Hobit klíčovou ukázkou toho, že digitální kinematografie - se svými ohromujícími technologickými inovacemi - možná nabízí takřka neomezené možnosti, pokud jde o naplnění nejsmělejších tvůrčích vizí, neznamená to však, že by automaticky byla schopna vytvářet blízkost (či jiné přidružené hodnoty). Již Roland Barthes si povšiml propastného rozdílu mezi umělohmotnými a dřevěnými hračkami; nejen, že plastové hračky rychle zanikají (takže v mysli dítěte nevedou "žádný posmrtný život"), ale navíc postrádají "lidskost doteku" - "jsou to produkty chemie, nikoli přirozenosti". Považuji za nanejvýš příznačné, že za nejlepší scénu filmu, alespoň mohu-li soudit z reakcí ve svém okolí i na internetu, jsou takřka jednomyslně považovány "hádanky ve tmě", tedy nikoli scéna nejspektakulárnější, jak by se celkem rozumně dalo očekávat, nýbrž docela komorní. Přitažlivost a napětí této mistrné scény, v níž Bilbo hraje s Glumem "hru v hádanky" o sázku nejvyšší, vlastní život, plyne z prostého střetnutí dvou postav, o něž v danou chvíli projevujeme zájem a starost, na rozdíl od nesmrtelných digitálních postaviček, které opakovaně unikají nebezpečí v opulentních, z leteckého nadhledu snímaných honičkách. Jako takové jsou pro mě "hádanky ve tmě" smutnou připomínkou toho, jaký Hobit mohl být, kdyby se více dbalo o přednosti Tolkienovy předlohy, spíše než o technologické inovace (3D, HFR, Dolby Atmos) či počet a odpudivost monster-atrakcí (v tomto ohledu si Jackson nijak nezadá s Ralphem Bakshim). Sám Tolkien se o Hobitovi - a dlužno říci, že nikoli nadarmo - vyjadřoval jako o pohádce, kterou napsal především pro své ratolesti jako nenáročné čtivo před spaním. Co je na Hobitovi-knize krásné, je právě její skromný, hobití rozsah, rozsah rukověti, jdoucí ruku v ruce s decentním humorem a tím, co dělá pohádku pohádkou: a totiž se soběstačností a uzavřeností. Hobit, to není žádné osudově velké, věkovitými prokletími zatížené vyprávění, v němž by se jednalo o bytí a nebytí celých říší, nýbrž docela prostá "cesta tam a zase zpátky", či slovy Zdeňka Neubauera, cesta do světa na zkušenou. Jacksonovo pojetí se však (zcela proti duchu i srsti předlohy) pokouší spíše o čtení skrze zkušenost Pána prstenů a širší mytologii Ardy, což v praxi znamená zhruba tolik, že namísto jednoho filmu (potenciálně skromného měřítka) je nám předkládána uměle nastavovaná třídílná sága (oplývající měřítkem, které v lecčems předčí i zmíněného Pána prstenů). ()
Chvílemi dosti rozpačité a bez debat nesmyslně natahované, ale na druhou stranu často také dosti kouzelné a plné nápadů. Být to o hodinu kratší a vystříhat zbytečné pasáže z Roklinky či počáteční s Frodem, tak se to tomu Pánu Prstenů možná i vyrovná. Takhle zůstal Peter Jackson někde v půli cesty. Herecky je to ale prvotřídní, bezchybné triky nemá cenu komentovat, je to velkolepé až na půdu a Glum je stále největší borec. Středozem má zkrátka i s jistými mráčky stále velikánské kouzlo, akorát jsme v ní tentokrát pobyli déle, než bylo zdrávo. ()
Co opravdu nemusím je kritika typu: příliš dlouhé na tak krátkou předlohu. Hm, na to by asi nikdo nepřišel. Další kritika: příliš to připomíná Pána prstenů. A co jako, bože? S tím jsem na to taky šla. A kdo sakra ne? Kdo na to nešel kvůli Pánovi prstenů? To jako všichni chtěli, aby to teď vypadalo úplně jinak? A jak? Ále, kašlat na to, prostě za mě osobně je to 5*. Pár věcí, proč zrovna 5*: Bilbo je zřejmě nejsympatičtější hobit v dějinách, dokonale zahrán Matinem Freemanem. Ian McKellen jako Gandalf totálně exceluje. Několik trpaslíků je vážně k sežrání, hudba perfektní. Konečně pořádnej hnusej záporák Azog, co nevypadá jako zmutovanej brambor. Výtečný scény jako večeře tří obrů, vrrci, orlové, Bilbův heorický zásah ke konci, hádanky s Glumem, Glum, Glumova jeskyně, intro, hromoví obři apod. Abych jen nechválila, tak na druhou stranu bych změnila: Radagastovu vizáž, až příliš snadno se dal zaměnit za dalšího trpaslíka. Vypustila bych toho trpasličího obezitu, co je tak tlustej, že se sám snad ani nezvedne. Skřetí král byl až přehnaně nechutnej, přišlo mi to zbytečný. A jsem jediná, komu přišlo divný, jak se Thorin za monumentálního chóru a zpomalenýho běhu vrhal na Azoga a pak pohořel jak největší sušinka? Ale to jsou jen maličkosti. Když to shrnu, tak takhle: Jsem ráda, že hobit vzniknul. Jackson se s tím popral statečně a dokázal vykřesat z prvního dílu zdání, že vážně bylo třeba látku rozdělit do tří kusů. Je vážně fajn vrátit se do Středozemě. Je demence čekat to samý, jako u Pána prstenů. VŹDYCKY to končí zklamáním a navíc to ani nemá logiku, hobit je v úplně jiným, lehčím duchu. Těším se na další díl a spokojenost převažuje. 88% PS: A nepotopil to ani českej dabing. Všichni se dali přežít, všichni až na jednoho, na Gluma, ten je nadabovej totálně zabitej. ()
Na druhé shlédnutí už mizí wow efekt, některé souboje jsou vcelku zbytečné, a děj se místy vskutku táhne. Jinak to je celkem fajn výprava, až a místy moc velké grafické rozdíly mezi realitou a plátem. Čtyři hvězdičky si Hobit, ale nepochybně zaslouží. ()
Knihou nepoznamenaný divák může mít k hobitovi a jeho cestování zajímavé postřehy. Maminka hobita a jeho dobrodružství nestihla v kině, knížka ji, na rozdíl od Pána prstenů, minula. "To mu jen tak lezou domů? A jak se to chovají? Není těch trpaslíků nějak moc?" "Kolik by jich mělo být?" "Trpaslíků je přece sedm!" "On ten ježeček opravdu umře? Bude tam Radagast víc?" "On tam nemá vlastně být vůbec." "Ale je to sympaťák. On má opravdu tolik králíků?" Pak chvíle spánku, po které následovala otázka: "Kde se tam vzal ten s vykulenejma očima?" "Glum?" "Jo ten. A proč si tam vyprávěli vtipy potmě?" Ježek, králíci a Radagast, co světlý moment, to hvězda. U hodnocení, ke kterému jsem se vyváhala po druhém dílu, po druhém zhlédnutí toho prvního, zůstávám. Ti králíci jsou vážně boží. Doufám, že Peter se chopí šance na natočení skvělého filmu ze Středozemě a natočí film čistě o Radagastovi. ()
To nejhorší už máme určitě za sebou, zalitý dramatickými červánky hlesne v samém závěru Bilbo Pytlík. Bohužel nikoliv, protože ještě dva díly pro nás režisér Peter Jackson přichystal. Hlavně ale, že se zlaťáky do pokladen kin sypou. Nikdy jsem nebyl nějakým opravdu velkým fanouškem původní trilogie, ale vše, co fungovalo (i když to hraničilo s kýčem) třeba ve Společenstvu Prstenu, působí v téhle verzi nesmírně vypočítavě, škrobeně a mechanicky. A až příliš se nás snaží přesvědčit, že další pokračování vzniklo hlavně díky lásce k předloze. Marně. V první řadě měl Jackson předat režisérské žezlo někomu jinému, kdo by vyprávění posunul někam jinam. Je to víc než deset let, co přiletěl původní epický klenot, jak je proto možné, že po letech vypadá vše úplně stejně, přitom se třeba jen digitální triky dostaly o velký kus dopředu? Za druhé je zase smutné, že Jackson nedovolí nechat alespoň nějaký ten záběr na podlaze střižny. Bušící srdce téhle Středozemní látky holt postihla pořádná arytmie, děj zase postrádá hloubku, digitální megalomanství duši. Je sice fajn, že Jacksonův tým znovu umí složit monstrózní hudbu, vyrobit solidní masky, expresivně nasvítit lokace nebo kamerou úchvatně oblétávat hory, výsledku ale chybí pořádné emoce. A vlastně i děj. Jakmile se totiž něco zvrtne, na scénu hupsne Gandalf coby deus ex machina a vše se vrátí do nezáživných kolejí. Nejprve to však Novozélanďan se studiem New Line Cinema v zádech zkusí s nostalgií, kdy se vrátí Bilbův synovec Frodo, aby čas náhle uskočil do minulosti - k setkání se starým čarodějem a podivnou bandou dvanácti zaměnitelných vousáčů. Nikdo není nijak zvlášť pestře charakterizovaný, nikdo nepřináší pořádný vnitřní konflikt. Dlouhá představovačka naštěstí přeci jenom skončí a naši hrdinové už cupitají vstříc daleké výpravě za dobrodružstvím. To však nemá žádného tahouna, ani na režisérském křesle, ani před kamerou. Jackson jakoby neustále nadbíhal vzpomínkám na původní trilogii, než aby se pokusil o něco vlastního. Její kouzlo je ale nenávratně pryč. Na plátně je mezitím vše natahované jak dialogově, tak i situačně. A ani podzemní bitva se skřety nestrhne. Jackson prostě jen trestuhodně pytlačí ve vlastním a je škoda, že své pasti nepoložil rafinovaněji. Alespoň kvůli divákům. Právě o ty tu totiž častokrát docela jde!! Nebo ne? ()
Vizuálne dokonalé troj hodinové "hluché" dielo, vhodné hlavne pre fanúšikov Froda a spol. My ostatní sme zrejme túto zbytočne ponaťahovanú žuvačku s menšími problémami predsa len prehltli. ()
Hej hou, hej hou, už trpaslíci jdou... Tento film nejenže naplnil má vysoká očekávání, ale dokonce je i v několika aspektech předčil. Neočekávaná cesta, je jedna velká dobrodružná zábava, ve které se objeví spousta nových fantasy postav (kterým vévodí sympatický titulní hrdina Martin Freeman), dech beroucích lokací a pamětihodných scén (nejvíc se mi asi líbily Glumovy hádanky či bitva statečných trpaslíků se zlobry). Hobit není tak temný jako Pán prstenů, ale je velmi zábavný a má pěkný příběh, což je pro mě jako diváka důležité. Peter Jackson potvrdil, že fantasy žánr mu je vlastní, umí ho zpracovat jako nikdo jiný a já už se moc těším na zbylé dva díly. P.S. Po zhlédnutí celého příběhu je nutno říct, že Šmakova dračí (s)poušť i Bitva pěti armád, jsou o něco akčnější, než první díl trilogie, ale zároveň se nevytrácí napětí a pěkný příběh, který je i zde poctivě rozvíjen. Takže - Pán prstenů sice zůstává na svém trůnu, ovšem i Hobit má co nabídnout a počínaje dnešním dnem mu bude patřit čestné místo v mojí filmotéce. Díky, Ježíšku. ()
Balin, Gloin, Oin, Filli, Killi, Dvalin, Bifur, Bofur, Ori, Bombur, Nori, Dori, ich vodca Thorin Dubbin a Bilbo Baggins. Trinásť udatných trpaslíkov a jeden hobit na výprave ku Osamelej hore. Napínavá a nebezpečná cesta ku nore desivého draka Smauga, počas ktorej sa Bilbo Beggins stane majiteľom najmocnejšieho čarovného Prsteňa. Úžasny návrat do Stredozeme. Režisér Peter Jackson u mňa znova plne boduje. Páči sa mi táto jeho digitálnymi efektami nabitá, príbehovo rozšírená filmová verzia Tolkienovej literárnej predlohy. Tých 170 minút mi utieklo ani neviem ako. Už sa teším na pokračovanie. ***** ()
Reklama