Réžia:
Edward BergerKamera:
James FriendHudba:
Volker BertelmannHrajú:
Felix Kammerer, Albrecht Schuch, Moritz Klaus, Aaron Hilmer, Adrian Grünewald, Edin Hasanović, Daniel Brühl, Devid Striesow, Sebastian Hülk, Andreas Döhler (viac)VOD (1)
Obsahy(2)
Sotva sedmnáctiletý Paul jde za první světové války bojovat na západní frontu. Naverbovat se nechal s nadšením, to se ale v brutální realitě zákopů rychle vytrácí. (Netflix)
Recenzie (651)
Nečetl jsem knihu, neviděl starší adaptaci, ale byl jsem nahypeovaný z traileru. Takřka dokonalá výchozí pozice pro sledování nové netflixovské adaptace, protože jak to tak bývá, kniha je samozřejmě dokonalá a neschopní filmaři ji nedokážou zfilmovat pořádně (humor). Překvapilo mě, jak moc je to produkčně velmi výpravně zvládnuté, zvlášť na nehollywoodskpu produkci a hrozně jsem si užíval, jak to vypadá. Tempo je sice vražedně pomalé, film se v jistých linkách mírně táhne a 150 minut je vážně možná trošku moc, rozhodně se však jedná o veledílo na poměry netflixovského lineupu. Četl jsem výtky, že obsahově je to prázdné a hrdinové jsou neprokreslení, s tím však rozhodně nemohu souhlasit a argument, že kniha je poutavější zkrátka neberu. Já zkrátka více holduji audiovizuální formě a nikdo mi nevymluví, že forma brutality, které jsme svědky v Na západní formě klid, není mnohem tíživější než v knize. Velká spokojenost, i když jedno zhlédnutí patrně úplně stačí, podobně jako u ještě o řád depresivnějšího Schindlerovo seznamu. ()
Z počátku je to vizuálně podmanivé a vtahující, ovšem překvapivě velmi brzy se děním na obrazovce divák přesytí a začne přemýšlet nad jednotvárností akce. Remarqueův realistický román meziválečné prózy netřeba představovat. Mladí gymnazisté, které mládí pod válečnou realitou opouští, nás zavádí do krutých zákopů první světové války. Po řemeslné stránce je to špička, drsná i nekompromisní. Jenže jakmile se tvůrci víc zajímají o postavy, tak to jednoduše nefunguje. Emoce jsou prakticky na bodu mrazu, divák toho k hlavní postavě vlastně moc necítí. A právě vedle výtečné výpravy nebo kamery měly postavy hrát podstatně stěžejnější roli. Třeba jako u Spielbergova válečného triumfu, kdy skupina vojáků okolo Toma Hankse hledala nejmladšího ze čtyř bratrů Ryanových. Naopak tady s dalšími výstřely a nepřirozenými tělními otvory divák vnímá zaměnitelnost postav, dílčích bitev i válčících stran. Nečekal bych, že to napíšu, ale je to jen lehce nadprůměrné a veskrze prázdné. ()
Nevidel som originál ani nasledujúce pokusy o reparáty, no toto je solídne podaná vojenčina bez zbytočného pátosu, ktorým disponujú snáď všetky námetovo podobné, americké sračky o vlastenectve prepojenom s propagandou. Lepší nadpriemer, no pôjde to dolu .. ()
Jediná věc, která mi ve filmu chyběla, bylo větší propojení s hlavním hrdinou. Toto si přímo říkalo o ždímání emocí, ale film mě vlastně po celou dobu úplně nepustil do nitra hlavního hrdiny a je to neskutečná škoda. Nicméně i přesto jde o velice působivý snímek, který dokázal vystihnout tu hlavní pointu a poukázat na naprostou nesmyslnost války. ()
Tak pozor Kurwa. Netshitflix umí občas točit i koukatelný filmy a to je přesně tento případ. Rozmýšlel jsem mezi třemi a čtyřmi hvězdami a je fakt, že na téměř sto let starej originál se to pořád úplně nechytá, ale za mě ok. V tý současný žumpě nemám s podobným poctivým a zručně natočeným filmem problém.70% ()
Veľmi som sa tešil a film vlastne nesklamal. Vizuál, výprava i akčné scény sú bezchybné. K tomu tony blata a hektolitre krvi, v tomto tvorcovia naozaj nešetrili. Úvodná scéna s kolobehom špinavých uniforiem je úžasná, povie toho o zbytočnosti vojny veľa. Akčné scény zo zákopov sú fantastické, drsné a krvavé, presne také aké v skutočnosti boli. Plameňomety v akcii často nevídame, navyše tanky, ktoré v prvej svetovej neboli tak dominantné a početné ako v tej druhej. Po filmárskej stránke je to naozaj výnimočný film, ale až po skončení filmu a zamyslení som si uvedomil, že skutočný príbeh štvorice kamarátov sa vlastne kamsi nenápadne vyparil. To silné kamarátske puto, skutočné priateľstvo a skutočné emócie po ich strate tu neboli. Chýbali mi nejaké scény zo školy v úvode, viac scén kde by sme štvoricu lepšie poznali, chýbalo mi viac dialógov a trošku ma sklamala kľúčová scéna v kráteri po výbuchu, ktorá mala byť vrcholom filmu a rozhodne mala diváka emóciami zasypať, prípadne rozplakať. Výhrad vlastne nemám tak veľa, len sú kľúčové v tom, aby som inak skvelý film povýšil na nezabudnuteľný. 80%. ()
Netflix po dlouhé době stvořil něco co se povedlo. Román jsem tuším kdysi četl. Na začátku jsem se trošku ztrácel v postavách, přeci jen je hrají pro mě neznámí herci, ale tento problém časem začne odpadat, protože postavy jedna za druhou umírají. Ideální samozřejmě je si to pustit celé znovu. 65% ()
Silene a bohuzel prisli aktualni... ()
Knihu jsem četl kdysi na střední a moc si z ní nepamatuji, nejsem zatížen nároky na věrné adaptování. Od historického válečného filmu ale požaduji, aby nějak smysluplně vyjádřil svou tezi, což Na západní frontě klid (a nuda a škvár) nezvládá. Není tu vývoj postav, chybí jejich profilace v úvodu i emoce ve scénách, kdy bychom s nimi měli soucítit. Celé se to brodí v tendenčnosti válečných výjevů, z nichž větší dojem zanechá pouze sekvence s transportéry, jinak má každá scéna ze zákopů shodnou estetiku - tzn. přilepit kameru na protagonistu a nechat to kolem něj bouchat. To má navýšit sugestivnost a asi i subjektivitu prožitku, což ale snímek záhy vyvrací vršením melodramatických klišé a nahodilým zapojováním “velkých dějin” z mírových jednání - v té chvíli už se dohromady míchá Jdi a dívej se (ve slaboučkém odvaru utrpení hrdiny), 1917 (steadicamový zákopový styl), Stezky slávy (moralita o zbytečnosti lidských obětí a iracionálním myšlení generálů) a Dunkerk (role zhuštěného času během jednání, kdy se stříhá na schylující se bitvu). Dohromady je z toho samozřejmě paskvil, který většinou hezky vypadá, ale ta naprostá roztěkanost výpravy ústí do nevyhnutelné nudy a zdlouhavosti. Když jsem v průběhu zkontroloval čas a zjistil, že mě čeká ještě přes 40 minut, chtěl jsem film skoro vypnout. S Remarquea si to samozřejmě bere jen základní myšlenky a motivace, to jsem pochopil i s těmi dost zastřenými vzpomínkami na knihu (a bohužel je to ten nejmenší problém). ()
70% ()
Kdybych měl někdy v noci ihned po probuzení vyjmenovat jeden jediný film, který naprosto věrně respektuje svoji knižní předlohu, byl by to tento. A kdybych měl vyjmenovat něco z první světové, tak je opět tenhle film a samozřejmě 1917. Já tady opravdu nemám co vytknout. To bahno a krev západní fronty, to bylo dokonalé. Některé bojové scény byly doslova dechberoucí, třeba ta s tanky. Kdesi jsemčetl vzpomínky německého vojáka, kdy se jejich četa poprvé zacelou válku střetla s britskými tanky Mark I. Také slyšeli dunění, řinkot pásů a pak se objevila řada oblud co nešla ničím co měli po ruce zastavit. Oblud chrlících ohěn. Teprve až artilerie byla schopna jejich postup zastavit, protože pěchota se po párvýstřelech z pušek v panice obrátila a prchala zpítky do vlastního týlu... Za mne tedy co se týče filmu samotného velká spokojenost, byť mi trochu mrzí, že román znám a tím má člověk lecos vyspoilerováno... :-). Každopádně tahle obžaloba války, vraždění se navzájem i některých mocichtivých generálů či vládců jako je třeba Putler, je dnes stejně aktální jako tomu bylo mezi lety 1914 - 1918. Dávám za 5 plynových masek. * * * * * ()
Protiválečný román Na západní frontě klid z roku 1929 vysloužil jeho autorovi Erichovi Mariovi Remarqueovi nominaci na Nobelovou cenu za mír, ihned rok poté došlo na filmovou adaptaci v režii Lewise Milesteona, která získala Oscara za nejlepší film. I druhá adaptace z roku 1979 byla americkou produkcí, teprve třetí filmová adaptace se ovšem vrací ke kořenům a jedná se o německou produkci, kdy se nové adaptace Na západní frontě klid chopil Edward Berger, kdy je především i díky aktuální situaci ideální, že se příběh s protiválečným poselstvím dočkává nové adaptace. Už samotné propagační materiály navíc přislíbili, že samotná nová filmová adaptace bude velmi drsnou a nepříjemnou sondou do první řady 1. světové války, kdy se patriotické ideály tváří v tvář s krutou realitou velmi rychle rozplynou. Jeden z nejsilnějších románů v historii literatury se dočkal další bravurní adaptace, která navíc pod Bergerovým uchopením přidává nadstavbu a sám Berger servíruje epický náhled do zákulisí německé armády za 1. světové války, kdy primární snaha většiny vrchních generálů netkví v rychlém dosažení míru, ale ve snaze hrdě protivníky ponížit za libovolnou cenu nevinných životů. Bergerova adaptace je v tomto ohledu velmi nepříjemná a v jeho podání se poukazuje, že primárním problémem válečného konfliktu nejsou vojáci na poli, ale loutkáři tahající za nitky. Daniel Brühl je tu poté v Matthiase Erzbegera usilujícího o vyjednání míru vynikající a předvádí další ze svých silných výkonů. Nová adaptace Na západní frontě klid sice nesází pouze na pohled jednotlivce, přesto zůstávají duch a poselství románu bez problémů zachované. Paul Bäumer v podání Felixe Kammerera je pořád primární postavou příběhu a neznámý Kammerer působí jako castingová trefa do černého. Právě i díky němu tolik funguje postupný rozpad duše Paula během válečného konfliktu, kdy přichází o přátelé, sám může libovolný přijít o život a je svědkem jatek, které nejde popsat slovy, kdy Kammerer sám dokáže prodat strach a prodat charakter naivního chlapce, který se do válečných řad dostal omylem skrze svou naivitu. Remarqueův román měl sílu v tom, že na samotných stránkách dokázal pouhým popisem vyvolat mrazivost a popsat nepříjemné události. V audiovizuální formě poté Na západní frontě klid pochopitelně zobrazuje nepříjemné momenty, které dokážou být nepříjemné i díky kameře Jamese Frienda, která se nebojí být přímým svědkem nejbrutálnějších momentů. V mnoha momentech se dá vlastně říci, že zhruba takhle si šlo jisté momenty z knih představit ve filmové podobě. Mnoha masivních válečných sekvencí, které v jistých momentech vyvolají pocit, že zhruba takhle by Na západní frontě klid realizoval třeba Steven Spielberg nebo Christopher Nolan. Je to epická podívaná, kterou by bylo hřích nevidět na velkém plátně plátně a je proto škoda, že to díky uvedení na Netflixu není možné (lidé s domácím kinem mají alespoň krapet výhodu). Soundtrack Volkera Bertelmanna AKA Hauschky poté jako doprovod k těmto mrazivým výjevům sedí naprosto skvěle a celé nepříjemné atmosféře po celou dobu jen přispívá. Jen je vlastně škoda, že se člověk přeci jen nezbaví dojmu, že Berger mohl zajít ještě o krapet dál, nejen skrze ještě drsnější vyobrazení, ale občas i skrze výraznější autorské vedení. Samotné válečné výjevy jsou solidní, žádný z nich ovšem po nemá například na Vylodění v Normandii v Zachraňte vojína Ryana či běh přes bitevní pole v 1917 v režii Sama Mendese. Právě Mendesova válečná paráda sázela nejen na hraní si na odehrávání se v jednom táhlém záběru, ale v závěru dokázala i více řezat do masa a to i přes fakt, že se na rozdíl od Bergerova Na západní frontě klid v rámci vyobrazení brutality držela zkrátka. Na západní frontě klid může sázet na nepříjemnost a syrovost, přeci jen mu ovšem chybí menší finální tah na branku. Bergerova Na západní frontě klid stojí především na Paulovi, Erzbergerovi a komplexní postavě Stanislause Katczinskyho v bravurním podání Alberta Schucha, kdy je Katczinsky nejlepší postavou původního románu a Bergerův film mu nedělá medvědí službu. I skrze to u Na západní frontě klid vládne pocit, že opět na Netflix dorazil film, kdy jeho existence není úplně zbytečná a peníze tentokrát šli správným směrem a nepůsobí utopeně. Ve finále jen zůstane závist vůči německým sousedům, kteří si tuhle podívanou mohli vychutnat na velkém plátně. Málokterý film na streamu totiž dokáže vyvolat pocit, že by měl spíše nejdřív zazářit na filmovém plátně. K nové adaptaci Na západní frontě klid jde mít výhrady, v součtu to jsou ovšem jen drobné vady na kráse, které poutavost této podívané neshazují. Němci se pravděpodobně s Na západní frontě klid dostanou do užšího výběru na Oscarech v kategorii Nejlepší mezinárodní film., dost pravděpodobně i do výsledné TOP 5. Dojde tedy snad 92 let po úspěchu první adaptace na další úspěch? Těžko říct, případná výhra by ovšem minimálně neměla nikoho dvakrát urazit. Měl by Erich Maria Remarque z nové adaptace radost? Na to by spíše mělo odpovědět nějaké velmi schopné médium, dá se ovšem odtušit, že by byl minimálně rád, že navzdory faktu, že nejde o adaptaci 50:50 se Bergerovi a spol. nepodařilo zničit poselství původního díla a scenáristé Lesley Paterson a Ian Stokell zvládli do filmové adaptace přenést to nejdůležitější. Díky nemilým událostem, které aktuálně probíhají, paradoxně nemohlo mít Na západní frontě klid lepší načasování. Šotkovi leštícímu si atomovky nejspíš do duše nepromluví, silné poselství ovšem bez problému předá dál.... () (menej) (viac)
adaptace možná kvalitní, ale v rámci válečných filmů jde o tisíckrát viděnou rutinu a jedno velký klišé, který ničím nepřekvapí a ani nenadchne. ()
Zrovna nedávno som narazil na starší kúsok tejto adaptácie, ale keď som videl trailer na novú adaptáciu už som si počkal na "HD" verziu. Neviem aké ma kvality strašia adaptácia, ale tato nová ma dosť bavila. Je tu niekoľko silných scén. Scén, ktoré dokážu prekvapiť, či vyraziť dych, no taktiež je to miestami moc pomalé, čo je trošku škoda. Príbeh moc toho neponúkne kedže prevažne sedíme len zákopoch, no je tu aj druhá strana, na ktorej sedí (aspoň jedna známa tvár) Daniel Bruhl, ktorý sa usiluje u ukončenie tejto brutálnej vojny. Som rád, že po dlhšom čase sme sa dočkali ďalšieho kúsku, ktorý mapuje svetovú vojnu. Lacných kúskov a slabých odvarov je tu veľa, no kvalitnejších ako tento po menej a o to viac som si ho užil. 80% - 4* ()
Variace na stokrát jinde viděné. Všechno je tam vlastně správně, aber wo ist die Seele? ()
Jen ta kamera je pastva pro oči, úsporný a úderný hudební motiv pak skvěle podkresluje jednotlivé scény. Co do filmového média, komunikujícího s divákem obrazem a hudbou nemám výtek. Do plného hodnocení ale něco málo chybí. Trochu problém máme s Felixem Kammererem, holt jsme spolu husy nekradli. A literární předlohu si od dob povinné četby zkraje gymplu nepamatuju, takže jsem se díky absenci vzpomínek vyhnul porovnávání s předlohou. ()
O tom, že si jedno z nejslavnějších literárních děl zaslouží novou filmovou verzi, jsem nepochyboval. Bohužel při sledování nové adaptace Na západní frontě klid mi došlo, jak obrovsky jsem se zklamal. Problémem je naprosto katastrofální scénář, který úplně kašle na Remarqueův román, když s jednotlivými postavami zachází úplně mimo, jak se mu zrovna hodí, a některé trestuhodně vynechává (Paulova matka, Himmelstoss). Sice je atmosféra ze zákopové války ze začátku hodně nepříjemná, ale postupně diváka otupuje, což jistě nebyl záměr. O závěru ani nemluvě. Celé je to mechanické, bez napětí a hlavně totálně rutinní. Obě předchozí verze z let 1930 a 1979 mají i přes své stáří stále co nabídnout včetně onoho humanistického poselství, které režisér Edward Berger ke své vlastní škodě úplně promarnil. ()
Surové, ľudské, autentické. Western Front zaujme svojím vizuálom, ukazuje drsné prostredie bojov a prepája životy niekoľkých úplne obyčajných ľudí, ktorí majú životnosť kratšiu ako otvorené mlieko. Hra na hrdinov skončila. Toto je vojna v tej najviac špinavej podobe. Skoky od fronty k vyjednávaniu síce trochu rušili,ale nie natoľko, aby sombdal menej než 9/10. ()
Remarqueova protiválečná předloha dostala přímý zásah šrapnelem a tudíž se rozletěla na prvočinitele. Nevadí. Kreativci z Netflixu si tedy vystačili se záznamem ve čtenářském deníku Edy Wasserfalla, kde stálo: Je to vo klukovi co jde do nějaký starý války a na konci umře. Mise splněna. Efektní, špinavé a úplně sterilní. ()
Kto by už nepoznal príbeh plný hrôzy a utrpenia prvej svetovej vojny z perspektívy nemeckých vojakov? Svet mladých mužov, ktorí sú nútení bojovať v brutálnych podmienkach a čeliť neustálym útokom z oboch strán konfliktu, chytí za srdce takmer okamžite. Na verziu z roku 1979 to ale nemá. Nadpriemer. 75/100 ()
Reklama