Réžia:
Nils GaupKamera:
Philip ØgaardHrajú:
Anni-Kristiina Juuso, Aslat Mahtte Gaup, Mikkel Gaup, Nils Peder Isaksen Gaup, Mikael Persbrandt, Bjørn Sundquist, Sverre Porsanger, Peter Andersson (viac)Obsahy(2)
V roce 1852 se v severonorské farnosti Kautokeino vzbouřilo přes 50 Sámů proti místní norské správě. Zabili jejího nejvyššího představitele, obchodníka s alkoholem, zbili pastora a několik dalších lidí. Za útok bylo odsouzeno 17 žen a 11 mužů, dva z nich k trestu smrti stětím hlavy. Působivý film o sámské kultuře se zabývá událostmi předcházejícími krveprolití. Norský režisér sámského původu N. Gaup hledá příčiny extrémního chování nejstaršího laponského etnika, které se vždy vyznačovalo mírnou povahou. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (52)
„Ten, kdo pije, nikdy nenajde klid v duši. Táhne ho to k pití jako mouchu na mrtvolu.“ A bylo očividné, že celý incident nezůstane jen u mrtvol poražených sobů… Z počátku jsem měl trochu obavy, jestli vůbec budu mít s kým sympatizovat, ale to se docela brzo změnilo. Sámové si mě postupně získali, a hlavně jsem začal nesnášet Ruth. Potom snad ještě víc nového opravdu slizkého pastora a jeho poskoky, kteří začali hrát hodně lstivě. Otázka spravedlnosti pak v publiku pořádně rezonuje. A přestože si je divák dobře vědom toho, co se musí stát, emocionální sounáležitost s neprávem obviněnými to nijak nesnižuje. A dovětek to jen potvrdí…Sice bylo malinko úsměvné, že všichni muži přestali pít na popud svých žen, podobné to bylo s „osvícenstvím“ mladého biskupa, ale nijak zvlášť mi to celkový zážitek nepokazilo. Vidím to na slušné 4*. „O některých věcech je těžké mluvit. Je jednodušší na ně zapomenout. Ale mlčení nám v ničem nepomůže. Musíme o tom mluvit a zkoušet to pochopit. I když to vypadá, že se život zastavil a už není naděje…“ ()
Za poslední rok jsem neprochlastal ani jednoho soba. Ženský by mě za to měly mít rády, ale nemají. A ti sobi? Ti se zatím někam rozutekli. Podobně i tento film je spíš suchý než by páchl po alkoholu. Produkce: Norsko / Švédsko / Dánsko; chybí tu jen Finsko, a tam to znám! Ráno ohrnují nos a večer by se bratříčkovali, bez ohledu na ženy i na soby. Poměr odsouzených za protialkoholní povstání 17 : 11 (ženy/muži) odpovídá rabování konzumu v Zolovi. Sámským etnikem, které se vyzačuje mírnou povahou, jsou nejpíš myšleni jen muži. "Sámská krev" je opravdu lepší. ()
I pres standartni stopaz mi prisel dej filmu velmi urychleny. Nejzabavnejsi asi bylo, kdyz cela vesnice jakoby mavnutim kouzelneho proutku prestala pit. Ale kritika cirkve te doby je vystizena dobre. Divaka zaujme i prostredi, ve kterem se film odehrava. Pekna kamera, dobri herci. Presto jsem se neumel zbavit televizniho dojmu. ()
Ja len dúfam, že to všetko stálo za to a že sa tí ľudia vtedy poučili. Všetko sa v tom filme odohrávalo veľmi rýchlo a ja som si s nikým nedokázala vytvoriť nejaký hlbší vzťah. Veľkým plusom bola krásna, ale drsná severská príroda a ešte krajšia hudba. A poučenie? Alkohol je metla ľudstva a veľakrát môže a aj napácha riadnu skazu. 3,5* ()
Obsahuje možné spoilery!!! Na tenhle film jsem narazil v profilu uživatele Petra Pana a po přečtené obsahu jsem se rozhodl,( což je pro mě dost neobvyklé), že si ho pustím, v co možná nejkratším termínu. Moc rád bych mu touto cestou poděkoval za skvělý tip, ale bohužel, snad někdy jindy :-) Asi nejvíc mně vadil fakt, že někdo, kdo pije jako duha, se jako zázrakem kouzelného proutku obrátí na víru a začne abstinovat, kdyby to byl jeden člověk, mávnu nad tím rukou, ale když je to půlka chlapů, to je moc i na mě. Kromě Michaela, v jeho bohužel velmi krátké roli, mně vadili snad všichni herci, což nezachránil ani rozený "lotr" Nikolaj v roli (světe div se) pátera! Špatné masky, ty už jen celkově potvrdily můj hodně nevydařený dojem z tohoto filmu. ()
Reklama