Réžia:
Jódži JamadaScenár:
Jódži JamadaKamera:
Mucuo NaganumaHudba:
Isao TomitaHrajú:
Sajuri Jošinaga, Tadanobu Asano, Mirai Šida, Miku Sató, Rei Dan, Micugoró Bandó, Denden, Micuru Fukikoši, Takaši Sasano, Keiko Toda, Čieko Baišó, Hidedži Ótaki (viac)Obsahy(1)
Dráma o živote japonskej rodiny počas prvých rokov druhej svetovej vojny. Tobé, hlava rodiny, je za svoje názory uväznený a rodina zostáva na pleciach jeho ženy Kábé. S pomocou Jamua, Tobého žiaka a tetičky Hisako sa Kábé stará o svoje dve dcéry a snaží sa skontaktovať s mužom... (JohnyTrava)
Recenzie (17)
Yamada za posledních 10 let snad nedokázal natočit špatný film, nebo i průměrný. Po samurajské trilogii se vrhl opět do historie, tentokráte na začátek 40. let minulého století v Japonsku v období, kdy Japonci v roli agresora si chtěli podmanit Čínu. Yamada velmi dobře vsadil na útrapy jedné rodiny, kdy otec za spisy, které byly proti vládní politice, uvrhnut do vězení a starost o dvě děvčata a celé fungování domácnosti leží jen na matce. Naprosto skvěle se na tento snímek dívalo, Yamada opět odhalil krásné srdce v tomto jeho díle, které má hodně silných scén a jelikož podobnou situací jsem jako dítě musel také projít, to ještě více umocňovalo mé zážitky. Tento film krásně odhaluje, což je krásně znázorněno v závěrečných titulcích, jak neocenitelné matky jsou. Celkově jasných pět. ()
Zlatý Medvěd - výběr ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $18,371,548║ ()
Yoji Yamada ve své klasické poloze, tentokráte z válečného období, z prostředí rodiny žijící bez otce, který je vězněn pro své levicové přesvědčení. Přes smutné vyznění celku se i zde objevuje Yamadův typický humor (který je "laskavý" v pravém slova smyslu, nikoli jako český, který se tak zove, avšak jeho laskavost často spočívá ve zlehčování věcí neomluvitelných). Yamadovo profesionální filmařství a veké srdce poskytují záruku určitého výsledku, který je v tomto případě ozdoben ještě velmi silným, na poměry režiséra jakoby "neusmířeným" koncem, za který je ostatně pátá hvězda. ()
Ťažko môžem hodnotiť menej. Jamada sa vyžíva v nedramatických scénach. Stavia celý príbeh na ohraničenom priestore z ktorého odchádzame len sporadicky. A predostiera životný osud jednej ženy počas obdobia druhej svetovej vojny. Všetko čo jej vojna zobrala bez toho, aby jej hrôzam stála zoči-voči. Veľmi si cením pohľad Japonskej strany. Mnohé veci, ktoré sa ich dotýkali boli pre mňa neznáme. A určite ich je ešte viac, ale som rád aj za to málo čo som mal možnosť vidieť. Načrtnutie spôsobu života a spoločenských konvencií fungujúcich ešte na hranici starého a moderného je tu pekne vykreslená ľudskou dôstojnosťou a hlavne postavami, do ktorých sa jednoducho zamilujete. Rovnako je tu príjemná vtipná zložka podaná cez Tadanobu Asanoho. A funguje. Vo filme sa možno nič nedeje a práve preto sa tam deje všetko. Koniec je veľmi emotívny a vychádza len z Jamadovej koncepcie skvelého rozprávača jednoduchých príbehov. Taký novodobý Jasodžiro Ozu - aj keď novodobý je asi smiešne vzhľadom na vek režiséra. Každopádne funkčný a veľmi pekne spravený film. Za tie dve hodiny povie viac ako akákoľvek americká televízna sága. A pritom zostáva stále čistý a významovo krásny. ()
Jamada sa od samurajskej doby posunul v čase do doby druhej svetovej a namiesto mužskej postavy je v centre príbehu žena - matka rodiny, ale inak je to úplne v rovnakom štýle ako jeho samurajská trilógia a pravdepodobne aj väčšina jeho ostatných filmov. Sleduje rôzne príhody behom ktorých sa hlavná hrdinka snaží postarať o svoje dve dcéry, kým je manžel v base ze protištátne názory. Našťastie jej príležitostne pomáhajú viacerí príbuzní, ale hlavne žiak jej manžela medzi ktorými postupne prerastie ich vzťah do nikdy nepriznanej lásky, presne v takom tom typicky britskom štýle založenom iba na náznakoch. Film má pomalé tempo, ale toto je ten prípad, keď mi to vôbec nevadí a v spoločnosti tejto rodinky by som kľudne strávil aj o hodinku viac. Prípadne by som sledoval ich osudy aj v seriálovej podobe. Síce zažívali ťažké časy, ale vďaka tomu jak spolu zakaždým držali, to pôsobí neskutočne príjemne. Vo finále sa dočkáme aj štandardného nekompromisného citového vydierania, ktorému je nemožné nepodľahnúť. Napriek tomu alebo aj vďaka tomu je to neskutočná pecka. Klasický film, ktorý neprináša nič nové, ale svoju žánrovú škatuľku naplňuje dokonale. 9/10. ()
Působivý a dost emotivní kousek o rodině, lásce, oddanosti, odhodlání, obětování a soudržnosti v těžkých dobách právě probíhající 2. světové války. ()
Nádherný filmový příběh jedné rodiny od mého nejoblíbenějšího japonského režiséra /hraných filmů/ ukazuje běžný život režimem a válkou decimovaných občanů ze Země vycházejícího slunce v předválečném a hlavně válečném období .... tohle byli vlastně řadové obětí atomového bombardování Hirošimy a Nagasaki, zde je tato hrůzná událost však jen citlivě, ale možná o to silněji, zmíněna slovně v popisovaném osudu sympatické Hisako. ()
Pokial je dnes v japonsom kinbiznise niekto hviezdou, ktora nataca kvalitne a ziskove dramy, tak je to Y. Yamada, ktory na sklonku zivota dokonca ziskal aj oscara. Kabei nasleduje tento vzorec, komercna drama, ktora patri tohto roka medzi najzarabajucejsie filmy v japonsku. nic viac, nic menej. ziadne experimenty. jednoduchy styl, obcas trocha prilis vyumelkovany. ()
Film rozprávajúci o veľkej vnútornej sile a lásky a obetavosti ženy - matky na ktorej pleciach spočinula starosť o rodinu (deti) v tých najhorších japonských rokoch (II. sv. vojna). ()
Film strieda slabšie a silnejšie momenty či scény, koniec je však ustálene dobrý, preto predsalen slabšie 4*. Hodnotenie: 70% ()
Velmi kvalitní drama, bez zbytečných haló. Nečekat gradující záběry, ani změny rytmu, je to ,,jen,, od začátku až do konce konstantně kvalitní drama. 4/5 ()
Zvolna plynoucí a naprosto neokázalý portrét jedné (ne)obyčejné ženy (matky, manželky, dcery, sestry…). Zatímco její muž chátrá ve vězení kvůli "protistátním" názorům, ona si musí poradit s výchovou dvou dcer ve válečné době plné restrikcí a nedostatku. Ale nenastávají zde žádné vypjaté dramatické situace (vše navíc zjemňuje zvolený styl zpětného vyprávění událostí viděných dětskýma očima), tentokrát se přežívá skromně, laskavě, dokonce s milým humorem. Možná i proto zapůsobí závěr hodně silně (a nemyslím ten slzopudný dovětek skoro ze současnosti). ()
Jeden z nejdojemnějších filmů, jaký jsem v poslední době viděl. Po jeho shlédnutí snad nemůže zůstat jedno oko suché – moje tedy nezůstalo. Děj je prostý. Manžel je za války za své revoluční názory uvězněn a manželka se s neutuchající obětavostí stará o dvě dcery za pomoci přítele a některých příbuzných, kteří jí zrovna kvůli manželovi neopovrhují. Japonská věznice je sice oproti nacistické učiněným hotelem, ovšem shodného výsledku Japonci dosahují podstatným prodloužením pobytu – a tak je z manželky neméně obětavá vdova. Hlavní roli zde hraje láska mezi manželi a mezi dětmi a rodiči. Yamada je pro mě pan režisér přirozeného zákona. – „Už nejsi krásná jako dřív. Zestárla jsi. Ale teď vidím... Když se na tebe znovu podívám. Jak v hloubi duše záříš! To mi dodává sílu... Kráčet dál.“ – Svržení atomových bomb na Hirošimu a Nagasaki byl do Nebe volající válečný zločin, za který nebyli Američani nikdy lidským soudem potrestáni – ovšem Božímu soudu nikdo neujde. Není bez zajímavosti, že ct. Fulton Sheen odvozoval od svržení bomb na nevinné civilisty současný mravní marasmus. ()
Emotivně vyvážený vhled do japonské domácnosti během 40. let, který nevypovídá jen o krutosti systému, který my jako Evropané vnímáme z opačné perspektivy nepřítele během válečných let, ale především o ženě, která se musí za jakékoli situace postarat o svou rodinu. Bohužel nevím, zda jde o režisérovu poctu své matce či všem japonským ženám a matkám, které byly (a jsou i dodnes) v japonské společnosti druhořadé. ()
Skvelá dráma o vojnovom japonsku z pohľadu obyčajnej rodiny. Miestami trochu depresívne za čo mohol ten ženský vokál, ktorý podľa mňa moc naťahoval a tak trochu koniec, ktorý mi prišiel tak na prázdno a rozprava pri záverečných titulkoch to nenahradila. Za takých 8-8,5 kedže som z nejakého dôvodu nedokázal film pozerať v celku a pauzoval som (a nie nebolo to silou filmu). ()
film v ktorom vidime ze vojna zasahuje kazdzu stranu a nerobi rozdieli medzi agresorom a napadnutym. vojaci umierjau na kazdej strane a bezni ludia trpia. pribeh japonskej rodiny pocas WWII ukazuje rodinku kde je otec v uvode filmu obvineny proti rozhodnutiu vlady napadnut Cinu. jeho manzelka Kabei sa musi postarat nielen o 2 dcerky ale aj o uvazneneho muza. skoda ze ma film nehcal chladnym, ale zase je dobre ze netlacil na pilu a z divaka sa nesnazi za kazducenu donutit k slzam. inac by som asi skratil stopaz, 133min bolo trochu privela ()
Reklama