Réžia:
Robert SedláčekScenár:
Robert SedláčekKamera:
Petr KoblovskýHrajú:
Igor Chmela, Eva Vrbková, Martin Finger, Monika A. Fingerová, Simona Babčáková, Jiří Vyorálek, Jan Fišar, Jan Budař, Marek Taclík, Marek Daniel (viac)VOD (4)
Obsahy(2)
Když vám hoří půda pod nohama, není nad rodinný výlet. Libor (Igor Chmela), bývalý učitel dějepisu, který dosáhl vysokého manažerského postu ve významném finančním ústavu, si řadu let spokojeně žije společně se svou rodinou v luxusní vile na okraji Prahy. Bezstarostný život ale netrvá věčně a na povrch začnou vyplouvat machinace s penězi klientů týkající se celého vedení banky. Libor se následně ocitá pod dohledem policejních vyšetřovatelů, kteří mu začnou tvrdě šlapat na paty. Snaží se uniknout před hrozícím vězením a oddálit osvětlení celé situace své nic netušící manželce (Eva Vrbková). Rozhodne se tak pro netradiční útěk, kdy pod záminkou společné dovolené odveze celou rodinu na jižní Moravu. Prchání před spravedlností se stane cestou plnou hledání ztracených vztahů nejen mezi „uprchlíky“, ale také s jejich spolužáky z vysoké školy (Jiří Vyorálek, Simona Babčáková), které náhodou potkávají a kteří žijí své „obyčejné“ životy v okresním městě. Po krátké době ale policie odhaluje další souvislosti včetně místa, kde se rodina nachází, což odstartuje skutečné rodinné drama a stále se zrychlující cestu – útěku před spravedlností i pod povrch vztahů v rodině. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (375)
Inteligentní scénář, výborný casting, skvělá strážnická variace na Intimní osvětlení (kterou doceníme zejména my, režisérovi vrstevníci), promyšlená práce s motivem psů v průběhu celého filmu a to, že konečně někdo vytáhl na světlo nadčasového Karla Kryla (skladba Ukolébavka). Během závěrečných titulků nikdo z kinosálu neodešel... ()
Pozitiva tu nebudu opakovat a rovnou k jedinému zádrhelu v mém vidění - čekal bych, že Sedláček půjde ještě víc na dřen v morálních a vztahových dilematech. V tomhle ohledu to zůstalo na půl cesty... SPOILER: 2. nejlepší zatýkací scéna v dějinách českého filmu ( vede Hogo Fogo :-)) ()
Robert Sedláček jako jeden z nejproduktivnějších režisérů současnosti tentokrát sáhl po angažované látce tunelingu a jeho odrazu v mravním klimatu společnosti. Vystihnout jádro konfliktu a podat téma tak, aby zapadlo do věrohodného příběhu bez schematizovaných postav nebyl lehký úkol /Sedláček si už jednou polámal chrup na roztěkaném obrazu maloměšťáctví v Mužích v říji/... Ale podařilo se! Road movie o tuneláři /bývalém učiteli historie/, který s rodinou utíká před policií a současně se vrací do krajiny svého mládí ani chvilku nenudí a velmi umně dávkuje etické konfrontace. Například procházka Velehradem ukazuje, které nosné hodnoty hrdina coby historik a učitel opustil a kterým znehodnocujícím modlám se v bance upsal. Stát z názvu filmu vlastně signalizuje hodnoty, pro které bychom i dvacet let po revoluci měli být ochotní pro společnost pracovat, rodina zase domov, pro který bychom měli chtít zachovávat svoje svědomí čisté a zdravé. Obojí motivy se Sedláčkovi daří velmi dobře rozvíjet, film inspiruje! ()
Neholduji české kinematografii a neholduji snímkům, kterou se snaží rádoby odkrýt pravdu, zvlášť v českém prostředí. Za to holduji režisérské upřímnosti, a hlavně hercům, jako je Igor Chmela. Musím se přiznat, že mi tak vlezl pod kůži, že snad není jeho role, ve které bych měla stín pochybností. Připisuji to tedy především tomu, že jsem ho obdivovala již v době, kdy mu stačila pouze divadelní prkna. Nemluvě o tom, že tady se je opravdu na co koukat. ()
už jsem si zvyknul, že český celovečerní film je v poslední době v krizi a stále čekám, kdo do něj může přinést čerstvý vítr. Sedláček má dobře nakročeno, ale zatím je zdrženlivý. Doufám, že příště to už vyjde. Tento film má docela dobrý námět i švih a některé epizodky jsou hodně silné. Přesto dohromady nepřesahuje lepší průměr a drží se na hraně mezi 3 a 4 hvězdičkami, což je vlastně docela dobré a asi bych ho hodnotil za nejlepší český film roku 2011, ale ještě jsem všechny zásadnější neviděl, tak s tím ještě počkám. [ PŘÍBĚH: 2 /// NÁLADA: 2 /// ART: 0 /// STYL: 2 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Velmi příjemné překvapení. Jak jsem zvyklý u čs. filmů jen vypisovat a kritizovat nedostatky a lenost tvůrců něco pilovat, tak tady jsem jako divák naprosto spokojen. Líbilo se mi, jak film vypadá, jak jsou všechny postavy dobře zahrané, uvěřitelné a mluví civilně, žádné strašlivě napsané dialogy, švejkování nebo český "lidový" humor. Skvělým příkladem je návštěva rodiny ve Strážnici, Babčáková i Jiří Vyorálek se chovají a mluví jako normální česká rodina, které se nebudete posmívat nebo kroutit hlavou, co je to za exoty, naopak dobře se vcítíte do jejich nálad a životních postojů. Filmu se daří hodně vypovídat o české povaze nenápadnými způsoby, např. Chmela celou dobu opakuje a věří, že je oběť, nikoliv kriminálník, co okradl daňové poplatníky, že všechno vlastně zavinili ti ostatní... Jakoby všechny ty postavy už člověk v životě potkal. Prostě ideální film pro diváky, co čekají od filmu víc. Jsem zvědavý, co Sedláček udělá s Dědictvím 2. ()
solidní rodinné drama,které se rozjíždí hodně pomalu a prakticky až na konci odhálí ty pravé emoce,což je docela škoda.Mohla to být silnější podíváná...60% ()
Slusny fim o rodine a o machinacii s peniazmi v jednej rodine. Ale hranice priemeru to nijako neprekracuje, holt Sedlacek Nie je Sverak. 65 % ()
Asi nejdepresivnější český film, jaký jsem kdy viděl. Příběh chlapa, co se dostal na dost vysoký post, ze kterého se však v jeden moment, v jeden krátký okamžik, dostal na dno, jde po něm policie a on si v tu chvíli teprve uvědomí, co pro něj mělo v životě smysl, takže se rozhodne před vězením s rodinou utéct. Chce s ní strávit poslední chvíle, přičemž tu pořád je jakási šance útěku... Ta šance je ale tak mizivá, že to je vlastně celé jenom čekání na smrt. Ale, i ta mizivá šance pořád je... V podstatě Libor na tom je stejně, jako ten pes v tom lese, kterého tam najdou - taky jenom čeká, až to celé utrpení skončí. Celý ten film je prostě depka jako trám, s několika krátkými chvílemi na oddechnutí (naštěstí), ale ve finále z toho mám maximálně tak depresi. Film je to dobrý, je dobře natočený (televizní mi teda moc nepřijde), dobře zahraný (celkem překvapivé zjištění, že Igor Chmela umí hrát), sice mi teda vadí, že prvek road movie tu je vlastně nedomyšlený, jelikož ta jejich cesta je dost divná - vyrazí z Pyšel, pak jedou někam do lesa a bum, jsou někde u Hodonína - ono by to chtělo taky trochu nějaká pravidla té cesty, možná i víc zastávek, takhle mi to připadá nevyužité.. Ke konci už to pak ztrácelo můj zájem, jenom jsem čekal na to, kdy se to přehoupne do nihilismu, pak přišlo dost napínavé finále a dopadlo to jak to dopadlo, nebudu spoilerovat. Každopádně, dám tomu 4*, je to dobré a je to silné, i když to svoje chyby má, ale sám si tenhle přidám do nikam nepsaného seznamu filmů, co už nikdy nechci vidět, já na takové depky moc náladu nemám. 4* ()
Docela zajímavej příspěvek českýmu filmu.Do půlky sem se vžíval do role I.Chmely,cejtil sem takový nepříjemný mrazení,policajti mu sou furt za prdelí,jenže pak to jakoby uvadlo,asi s nástupem pro mě děsný S.Babčákový,tu zobákoidní hrůzu fakt nemusim.Film samozřejmě aktuální,tyhle věci sou tady bohužel denodenně,navíc i fízláci spíš s komandem dokážou honit tyhle pěšáčky,velký ryby jim maximálně ukážou fakáče.60%. ()
Sedláčkovy autorské filmy mají kvalitativně bezesporu rostoucí tendenci; jeho zatím poslední počin – kritické a znepokojující rodinné drama / road movie primárně zachycuje životní tragédii vysokého bankovního úředníka a otce rodiny Libora (dobře minimalisticky hrající Igor Chmela), jeho úprk před spravedlností i skutky z minulosti, jeho přerod v lidskou trosku žijící ve strachu a nejistotě. V centru pozornosti jsou však i další postavy: Liborova (nic netušící a Liborovi bezhlavě oddaná) manželka, jejich dvě děti (uvědomme si skutečnost, že neovlivní, do jaké rodiny se narodí) nebo manželský pár z Moravy, který zde slouží coby protipól k životním podmínkám Liborovy rodiny. ~ Rodina je základ státu se tematicky točí především kol polistopadového fenoménu rozkrádání veřejných financí, a totiž TUNELOVÁNÍ. (Ale stejně tak komplexně se snaží zachytit i mezilidské vztahy.) Největší přínos filmu vidím právě v otevření oné pandořiny skřínky a věnování se tomuto mnohdy tabuizovanému tématu i na poli filmovém. Spousta lidí před ním přivírá oči, přestože tunelování (resp. korupce a další nekalé praktiky) jsou nedílnou součástí dnešní společnosti. Sedláček přistupuje k tomuto závažnému celospolečenskému problému zcela pregnantně, s pomocí množství paralel, symbolických scén i humoru, navíc z perspektivy rodiny. Jakoby právě v ní viděl východisko, trvalé hodnoty (jako jsou např. láska, pospolitost, ohled na druhé…), které právě v dnešní kapitalistické společnosti nenalézá. Již samotný titul je odkazem ke známému Masarykovu výroku. ~ Postava Libora je skvěle napsaná: až do úplného konce divák netuší, zda s ní má (možná je lepší říct, může) sympatizovat či nikoli, je plná otazníků a nejasností. Je Libor nevinný nebo není? Co udělal? Proč? Základní otázka však zní: Je Libor obětí systému, v němž žijeme (nebo do něhož se souhrou okolností nachomýtl), či jen není natolik morálně silný, aby odolal šustivému pozlátku spojenému s lepší životní úrovní a luxusem? Osobně si kladu ještě jednu (možná zbytečnou) otázku: Má mi vadit, že mi některé ty životní pravdy a věci, které jsou na světě důležité, říká člověk, který má nejistou minulost a nejistý morální kredit?? Spíše asi ne, každý může udělat v životě chybu... ()
"Já se ti divim, že tu slivovici furt schováváš do kanystru, jako ve 14ti před mámou." 40% ()
Já nevím. České filmy mi prostě nikdy moc nesedí a na tenhle jsem se docela těšila, hlavně kvůli dobrému hodnocení, které se u českých filmů moc nevidí, ale mě to nudilo. ()
Rodina je základ státu opravdu překvapila. Ze Sedláčka se nám klube zajímavý režisér a jeho film je čistě zpracovaná a hluboká žánrová podívaná, kterých u nás až zas tolik není. Sedláček vsadil na neokoukané herce, kterým jasně vévodí Igor Chmela a ostatní jen tak přicmrdávají. Mě se líbilo. ()
Namet je sice aktualni, ale scenar se moc nepovedl, hlavne cela dejova linie s policii... Velmi dobre jsou vsak dialogy, ktere jsou misty dost trefne a vyvolaji usmev na rtu (navsteva spoluzaku ve Straznici je ozdobou celeho filmu). Prijemne prekvapi i civilni herecke vykony uplne neokoukanych hercu. Lehky nadprumer v dnesni ceske kinematografii. ()
Originalni zapletkou a originalnima postavama okraslena multizanrova road movie si razi cestu z mesta az k pravidlum pravdy a k velkejm bolestem soudobyho Ceska. Popravde me ten tvar fakt sebral. Dokonce natolik, ze mi ve finale nevadily uz ani dialogy sustici papirem. Tenhle film rozhodne umi upoutat pozornost, tu moji si ukradl bezezbytku... ()
Bez velkého moralizování a vyumělkovaných dialogů, se nám pokusil Robert Sedláček sdělit, že se na scestí mohou dostat i ti, kdož vyznávají stejné hodnoty, jako "my slušní lidé". A těch sdělení najdeme mnohem víc a protože jsou zprostředkovány poctivou filmařinou a skvělými hereckými výkony, máme možnost několika verzí, o čem to vlastně celé mělo být. O chlápkovi který udělal chybu, nebo o tom, že i gauneři myslí a cítí stejně jako normalní lidi? Nebo o tom, že spoustě z nás stačí prožít život v klidu a pohodlí a že nemáme potřebu nic měnit, i když nejsme šťastní? Je to hořké-pravdivé, je to vtipné-ze života, je to dobré. Po hodně dlouhé době film, který mě uspokojil jak po obsahové, tak i po audiovizuální stránce. ()
Podivnej film, ostatně jako všechny Sedláčkovy snímky, které jsem měl možnost vidět. Muži v říji a Největší z Čechů byly ale sympaticky podivný. Tohle bylo spíš takový unylý, trochu depresivní a melancholický plácání se v bahně... já vím, "odraz současné společnosti". Zápletka je sice originální, ale zároveň mi přišla těžko uvěřitelná; konec je potom už vyloženě přestřelenej (stejně tak mi přišly podivný dialogy mezi oběma manželi). Nejvíc mě bavila část s bývalými spolužáky, zejména bezprostřední herectví Simony Babčákové. Zajímavé komentáře: MI-380, POMO, Fr ()
Je s podivem, že na toto ,,české,, téma, ještě nikdo nic nenatočil. Takže pro mě určitě plus za prvenství. Jen to mohlo mít happyend na Seychellách a bylo by to ještě věrohodnější. :) ()
Tak především má film hlavu a patu, je znát že Sedláček přesně ví co a jak chce divákovi sdělit. To u českých filmů často postrádám. Povahou mi trochu připomněl Trierův film Kdo je tady ředitel. Musím vyzdvihnout skvělé obsazení a civilní kameru. Sedláček se tímto stává definitivně pro mne nejzajímavějším českým filmařem. ()
Reklama