Réžia:
Pernilla AugustKamera:
Erik Molberg HansenHrajú:
Noomi Rapace, Ola Rapace, Outi Mäenpää, Ville Virtanen, Tehilla Blad, Junior Blad, Alpha Blad, Selma Cuba, Minna Haapkylä, Håkan Bengtsson (viac)Obsahy(1)
Leena je s manželem a dvěma dětmi šťastná, dokud nepřijde telefonát, který připomene traumata temného dětství. Na druhé straně linky je totiž její matka, která právě umírá a ráda by ještě naposledy spatřila dceru. Telefonát Leenu velmi zasáhne, spojení s rodinou už dávno zpřetrhala, když se snažila vymanit z děsivých zážitků spojených s alkoholismem obou rodičů. Poprvé v dospělosti bude čelit vlastní matce a nutně se musí vyrovnat s tíživým traumatem. Adaptace úspěšné novely švédské spisovatelky Susanny Alakoskiové je celovečerním debutem herečky Pernilly Augustové. (Febiofest)
(viac)Recenzie (33)
Lisbet a Hassel, prostě manželé Rapačovi si zahráli manželé a skoro byste jim to štěstí záviděli, kdyby jim ovšem nezazvonil telefonát, který bez varování otevřel staré rány děsivého dětství. Kvůli svým oblíbeným hercům dávám čtyři hvězdy, jinak bych tak rozdavačná nebyla - příběhů o chlastu už bylo mraky a tenhle rozhodně nic nového nepřináší. ()
„Hrůza. Hrůza je strach, že se stane něco zlého.“ A malou Leenu čeká hodně hrůzy...Divák se může zpočátku jen zkusit uhádnout, jaká traumata si Leena ohledně své matky prožila. Postupné vnořování do nepříjemné minulosti, kterou se v sobě snažila mít bezpečně pohřbenou, odkrývá někdejší Leeninu hluboko zakořeněnou bolest a člověk má skoro chuť okřiknout jejího manžela, že některé dveře s kostlivci by bylo lepší prostě otevírat. Ale ve výsledku to může to být i jistý druh terapie, jakkoliv bolestivý…Nadprůměrné drama plně se opírající o herecké výkony mladší i starší představitelky hlavní postavy, obě byly velmi uvěřitelné. I samotný příběh má sílu a nemusí v něm ani docházet k těm největším zvěrstvům (alespoň dle mých diváckých zkušeností). Pernilla August, pro mě do teď známá pouze jako herečka, v mých očích každopádně obstála i na režisérské stoličce a já jejímu celovečernímu debutu dávám solidní 4*. „Nikdy nepřestaly růst. Slunečnice tvýho táty. Dal jim tolik lásky.“ - „To nebyla láska. Zalíval je chcankama.“ ()
Leena svojich rodičov za tie všetky pekné chvíle milovala, ale zároveň nenávidela, za všetko to zlo čo si musela vytrpieť. Ten tiesnivý pocit v hrudi, keď prídete domov a neviete v akom stave nájdete rodičov a taký istý pocit, keď otec bije matku. A za tým všetkým je alkohol. Príbeh je to možno všedný, ktorý sme už tisíckrát videli, ale pre mňa film nemal jedinú chybu. Výborne natočené a ešte lepšie zahraté. Hudba tiež skvelá. ()
Skandinávská depka o (ne)zodpovědnosti a o tom, že temné scénáře sociální předurčenosti se naštěstí nemusejí vždycky uskutečňovat. Nemůžu si ale pomoct, čím více jsem se dozvídal o minulosti hlavní hrdinky, tím méně mě zajímala; ve druhé polovině filmu se totiž jen naplňuje poměrně předvídatelné vyprávěcí schéma, které v úvodu tak dobře a stísněně působí jako zlo bublající pod povrchem. Podobný pocit jsem měl u Vinterbergova Submarina, ale tam mě to ve svojí vykonstruovanosti a chtěnosti rušilo mnohem víc. ()
Snímku vládne hrozně pomalá a ospalá atmosféra. Kdo se nenechá nalodit už v samém počátku, ten bude u filmu trpět. Příliš mi nesedla forma, kdy je pomocí flashbacků divákům odkrýváno nepěkné dětství hlavní hrdinky utopené v alkoholismu svých rodičů. Na celém filmu je zajímavé snad jen to, že si jej střihli manželé Rapaceovi. Jinak opravdu dramatická tuctovka bez jediného "wow" momentu, ve které tleskám pouze hereckým výkonům všech zúčastněných. Z celé stopáže mě oslovilo jen asi posledních 20 minut, kdy se napětí krásně vystupňovalo. Lepší hvězda. Viděno v rámci Filmové výzvy 2017. Film mi vybrala uživatelka eLeR. ()
Galéria (29)
Zaujímavosti (3)
- Po filmu Muži, kteří nenávidí ženy (2009) a jeho dvou pokračujících dílech jde o další film, kde si zahrála Tehilla Blad mladší já postavy ztvárněné Noomi Rapace. (boul)
- Leena (Noomi Rapace) a Johan (Ola Rapace) sú v skutočnom živote manželia. (ludovit14)
- Představitelka hlavní role Noomi Rapaceová za roli Leeny získala cenu za nejlepší herečku na Mezinárodním filmovém festivalu v São Paulu, zatímco režisérka cenu Mezinárodního týdne kritiky na festivalu v Benátkách. (kikulin)
Reklama