Réžia:
Peter BergScenár:
Peter BergKamera:
Tobias A. SchliesslerHrajú:
Mark Wahlberg, Taylor Kitsch, Emile Hirsch, Ben Foster, Eric Bana, Ali Suliman, Alexander Ludwig, Sammy Sheik, Scott Elrod, Rohan Chand, Marcus Luttrell (viac)VOD (1)
Obsahy(4)
Afganistan 2005: Štyroch vojakov z amerických špeciálnych jednotiek Navy SEAL poveria neľahkou misiou v horách v afganskej provincii Kunar – majú potvrdiť alebo vyvrátiť, že sa na tom mieste skrýva jeden z vodcov talibanských bojovníkov! Keď sú zrazu nútení urobiť veľmi ťažké morálne rozhodnutie, ktoré rozhodne neostane bez následkov, situácia sa nebezpečne zvrtne. Stane sa totiž viacero vecí, v ktorých dôsledku sú zrazu nielenže úplne odstrihnutí od komunikácie so svojou jednotkou, ale navyše tiež musia čeliť početnej presile talibancov! Ich šanca vyviaznuť z tejto šlamastiky je v podstate nulová, no i tak sa rozhodnú pustiť sa v nezdolnom teréne afganských hôr do zdanlivo úplne bezvýchodiskového boja, ktorý ich zavedie nielen fyzicky, ale aj psychicky až na samé hranice ľudských možností... (TV Markíza)
(viac)Recenzie (1 078)
Plusom je, že od prvého útoku až po Wahlbergov spánok sa film odohráva v reálnom čase (čo je zaujímavé a vytvára to napätie). Už menším plusom je klišé (odďaľovanie záchrany za každú cenu je miestami až smiešne), čudné veci v scenári (hlavný lotor je vo filme JEDNU minútu) a nie príliš logické správanie dobrých (vykrikovanie mien kamarátov uprostred lesa plného nepriateľov, ani raz si nevezmú zbraň od naokolo sa povaľujúcich mŕtvych nepriateľských vojakov), aj zlých (prečo nehľadali Wahlberga, keď boli v brutálnej presile, vedeli, kde približne sa nachádza, že je zranený a videli, že americká pomoc neprichádza?). ()
// Nejdřív jsem chtěl napsat sáhodlouhý komentář o tom, jaká je to hovadina, pak jsem si řekl fuck it. Fuck you. Fuck them. And most of all, fuck this movie. (porozumíte, až to uvidíte) ()
Ať si kdo chce co chce říká... tohle byla sice lehce over-the-top, ale přitom stále věrohodná a v základu pravdivá, kurva dobře vypadající, akčně napínavá, skvěle obsazená (navíc je tu každý zarostlý jak při finále Stanley Cupu), zajímavá, prostě hodně cool válečná střílečka. Po stránce emocí mi taky nic nechybělo, a seskoky po skalách brutál. Samozřejmě, je to heroistické, je to armáda, je to Amerika, co jako. Palec vzhůru. ()
Už od začátku filmu vám Berg podprahově vnucuje jedinou a postupem filmu lehce otravnou myšlenku, která se ve jménu průměrné inteligence amerických diváků transformuje do tupého skandování: "USA! USA! Marky Mark! USA!". Když skončí půlhodinový emocionální prolog plný ujištění, že filmová banda "bratrů ve vraždách" je na vaší (dobré) straně a ochraňuje pro VÁS svobodu v Afghánistánu proti Talibanu, který sice podporovala, vyzbrojovala a cvičila po celou studenou válku, ale koho to teď kurva zajímá! Vrhnete se vstříc dvacetiminutovému válení se v lese a debatování o tom, jaký že to kůň má největší péro, aby dostatečně uspokojil manželku coby svatební dar. Když si s mírnými spánkovými výkyvy vyslechnete všechny trampoty rodinného života a postavy elitních zabijáků vám dostatečně zdůrazní fakt, že by klidně mohli být vaši nejlepší kamarádi , kteří teď jen shodou okolností mastí ptáka nad válkou, přijde největší twist filmu a zároveň vrchol herectví. Zahrát členy Navy SEALs a předstírat, že vraždy civilistů a zvlášť dětí jsou nemístné a ošklivé fuj fuj věci, které se nikdy, ale opravdu NIKDY v historii amerických válek nestaly! A když už, ta zhovadilá CNN pod cenzurovou kontrolou Pentagonu je neobjektivně rozmázla! Herecká poezie, zvláště když u toho člověk zná ty skutečné statistiky počtu headshotů šestiletých "teroristů". Ale co, ten film může sledovat třeba 20 leté americké "dítě", které sice může od patnácti řídit auto, ale pivo do ruky vzít nesmí, a nedejbože, co kdyby to sledoval někdo od armády, která spolufinancovala film! Co si budeme povídat, Wahlberg to uhrál na Oskara! Sám lidumil Marky Mark se pak stává ústřední postavou adaptace představy sedmiletého dítěte o bitvě, a i když by se snad mohlo zdát, že tento film je úžasný svojí realističností, při pohledu na závěrečné statistiky: počet vypálených kulek 3 699 454 ku 169, počet střelných zranění 0 ku 6888, počet mrtvých 345 ku 3, člověk se vrátí do reality amerického klišoidního patosu o nesmrtelných hrdinech. I po vypnutí mozku člověk žádnou extázi a drama nezažije, takže film jednoznačně selhal na všech frontách, jelikož měl působit jako lehce naivní náborové video do americké armády a ve výsledku divákům sdělil jen to, že i v elitních amerických jednotkách jsou natolik velcí diletanti, že Americe může válku s klidným vědomím vyhlásit i San Marino, přičemž bude mít rovnocennou šanci na vítězství. 55% ()
Jsem příliš malá vtěrka na to, abych chodil někam, kam mě nikdo nepozval. V tom je tedy velký rozdíl mezi mnou a mírumilovnou US Army. Tento snímek se mi navíc pokusil propagandisticky namluvit, jak moc si její přítomnost afgánští pastevci koz přejí, ale u mne s tím tedy moc nepochodil. Stejné je to se "skutečným a zaručeně pravým" příběhem o lehce průstřelných, ale přesto takřka nezničitelných vojácích, kteří by určitě vyhráli s penisem v hlavni, kdyby na ně šlo jen o několik tisícovek méně Talibanců. Přes všechen svůj nesouhlas a výhrady jsem si však tohle zběsilé padání z hor užil víc, než svůj poslední ostrý hod útočným granátem RG 4 a to byla velká taškařice pro všechny přítomné (ohrožené) spolubojovníky v zákopech. ()
Dynamický úvod bez sebemenšího zdržování zmapuje situaci a vrhne vás přímo na úpatí afghánských hor, kde Petr Hora ukáže, jak perfektně umí budovat napětí a vzbuzovat očekávání. Od momentu, kdy se mise začne odchylovat od původního plánu až do prvního výstřelu zažijete nejlepší okamžiky filmu. Problém akční stopáže spočívá v tom, že film se mimoslovně zavázal k hyperrealismu, a proto když z toho pak sejde, vadí to více než u jiných typů filmu. Lehce třesavá kamera je sice výborná, akce je sama o sobě perfektně natočená, ale jinak by na smazání rozdílů mezi Peterem Bergem a Kathryn Bigelow amputace penisu asi nestačila. Stateční američtí hrdinové absorbují jeden zásah za druhým, přičemž jejich čas na smrt může přijít pouze tehdy, až Petr Berg zavelí slow motion! Nejspíš nejen kočky, ale i námořní tuleňové mají 9 životů. Podobně z patetických hlášek o milujících rodinách a bratrských poutech se nejednomu může udělat blivno. Naštěstí černobílé vyobrazení bojujících stran zdařile napravuje zvrat v poslední čtvrtině. 6/10 ()
Nevím, jestli je to tím, že se natáčelo v pěkném lesíku nebo čím, že z toho na mě vůbec nešla autentičnost, kterou by to potřebovalo. Nemyslím na druhou stranu, že by film přešel do nějaké patetické nesnesitelné polohy, i když v některých věcech trochu přehání (těch bojovníků Ahmada Šáha ve skutečnosti nebyly stovky, jen nějakých 30-40). Nebylo to špatné, ale třeba francouzská Speciální jednotka se mi líbila víc (dost se na tom myslím podílí to, že Francouzi natáčeli v Tádžikistánu, takže film působí opravdověji). ()
Brotherhood, Sacrifice, Team Commitment. Ve filmech podobného ražení velmi frekventovaná hesla, která sice lze pochopit, ale už je těžší jim uvěřit. U Berga jsem ten problém neměl. Ať už to bylo nezvykle potrhanou, opravdovou krví potřísněnou a na půl žerdi vlající standartou, závěrečným fotoalbem s podkresem Petera Gabriela či lidskostí, přinášející smrt i život, tahle pocta mužům, co zůstali v sítu, aby občas dopadly jako řešeto, nebředla v obvyklém močále umělého patosu a kovbojské sebestřednosti. Je fakt, že Peter „Battle(ship) is my Kingdom“ Berg se mohl ve své doméně o pár minut krotit (jeden zámořský kritik tu akční řež trefně pojmenoval „War Porn“), ale to by zase divák nezjistil, že žabáci z námořnictva fungují dál, i když v sobě mají více olova než zástěra u rentgenu.. ()
Pořád váhám, jestli mám tento snímek proklínat, nebo jej pochválit. Ze začátku to byla dost nuda, pak ještě větší, později přišlo téma: amík vystřelí a pět smotaných ručníků spadne ze skály. Střídané občas tématem: amík skočí šipku z vrcholku hory, chytí se vypálené rakety, přistane do mechu a cestou skopne ještě pět ručníků a dva uhrane modrýma očima. Jo, a ještě plus téma: amík vezme golfovou hůl a odrazí odjištěný granát zpět k ručníkům, jenž mu ho tam drze hodily. Jich zemře sto padesát, z toho deset se utopí a jedenáct oběsí. Avšak po vskutku heroickém kousku třech vojáčků, jimž i tímto patosem tvůrci vzdali hold, a ano, skutečně pompéznější smrt hrdinů NAVY SEALS jste neviděli, to končí s tím, že se přeživší Marcus Aurélijus dostane do spárů hodných Afghánců, kteří si jihad vysvětlují úplně jinak, totiž tak, že prostě musí zachránit amíka. Co čert nechtěl, i pro ně si přijde taliban s nejhnusnějšíma ručníkama na hlavě a začne uklízet v ulicích, ale zaplaťalláh, přiletí amíci v apačích a vyčistí to pro sichr ze vzduchu. Konec dobrý, všechno dobré. Byla to zábava. ()
Berg opětovně dokazuje vysoce nadprůměrnou řemeslnou zručnost a zároveň i dostatek mozkové kapacity, která mu nedovolí ryze černobílý pohled na problematiku. Jasně, se zpomalovačkami se dostaví patos a osobně bych uvítal i rychlejší přístup při posledním oddýchávání, které zbytečně tlačí na pilu. Hledat v tom ale povrchní propagandu, nedej bože verbovací video může asi vážně jenom někdo, komu už definitivně jeblo a hledal by něco podobného i ve zprávách o zásahu naší chemické jednotky někde v zaprášeném zapadákově. ()
Je to úplne priemerná akčná vojnová dráma. Má pomerne dobrý príbeh o štvorici vojakov zo špeciálnej jednotky, ktorí dostanú za úlohu zneškodniť obávaného vysokopostaveného člena Talibanu, lenže na mieste sa vyskytnú menšie problémy a tak sa rozhodnú misiu ukončiť. No situácia sa ešte viac skomplikuje, sú prezradení a tak musia členovia špeciálnej jednotky využiť všetky svoje schopnosti, aby v tomto nehostinnom prostredí, kde po nich ide mnohonásobná presila prežili. Spracovanie je ale iba priemerné, ako je to v amerických filmoch tohto typu zvykom, samotná úvodná fáza nestojí prakticky za nič, keďže v rámci hlavných hrdinov pôsobí jeden hlúpejšie, než druhý, takže nie je najmenšia šanca, aby som si k nim vytvoril kladný vzťah. Ale našťastie po prenesení deja do terénu sa to už vylepší, keďže postavy mi boli úplne ukradnuté, o nejakom napätí tu nemôže byť ani reči a ani som tu na nič výnimočné nenarazil, ale aspoň sa na to dá bez problémov pozerať. Len je to až príliš jednotvárne, takže ma to časom už unavilo, kvôli čomu som počas záverečnej fázy, ktorá bola sama o sebe najzaujímavejšia už len čakal na koniec. Akcie je tu pomerne dosť a nie je zlá, ale ani ničím výnimočná. Je veľmi dobre natočená a pôsobí aj celkom surovo, len je jednoducho až príliš stereotypná, takže chvíľu sa strieľa a chvíľu zase padá kopcom a tak som už po chvíli tomu prestal venovať výraznejšiu pozornosť. Navyše sa snaží pôsobiť čo najrealistickejšie, ale tie pády už len predsa boli trochu moc a tiež mi vadilo, že strelec s raketometom strieľal neustále mimo aj napriek tomu, že často mal príležitosť správne namieriť, keďže nebol pod paľbou. Herecké obsadenie je celkom slušné, ale problémom sú skôr ich postavy. Nielen, že si ma z hlavných hrdinov nikto nezískal a bolo mi úplne jedno, či niekto z nich prežije, ale navyše z nich aspoň trochu vynikal jedine Ben Foster, zvyšní už boli jeden ako druhý. A tak z celého filmu ma bavil vlastne iba Eric Bana, len nemal moc priestoru. Čo sa týka réžie a technickej stránky, určite musím pochváliť skvelú vizuálnu stránku, veľmi pekné prostredie filmu a ani ten patriotizmus tu nie je až tak otravný, ako niekedy, ale na druhú stranu to išlo emocionálne absolútne mimo mňa. Okrem občasného úsmevu pri zásahu niektorého z hlavných hrdinov, keďže sú nielen skupinou hlupákov, ale ešte aj robia problémy tam, kde nemajú čo robiť som necítil vôbec nič. Vojnové filmy mám rád a tohto typu tiež, ale tie americké išli v posledných rokoch prudko dole. Takže určite je to lepšie, ako Act of valor, aspoň sa na to dalo bez väčších problémov pozerať, no moc ma to nebavilo a znovu si to už určite nepozriem. 53% ()
Ak sa spätne pozerám na Bergove filmové portfólio, tak sa priznám, že asi by nebol práve on tou voľbou, aby týmto filmom uctil pamiatku vojakov, ktorí položili život počas operácie Red Wings. Musím však skonštatovať, že sa mu to podarilo veľkolepo a na úrovni. Prvá tretina filmu sa umne snaží vykresliť život členov jednotiek Navy SEALs. Od skráteného zostrihu z výcviku, po ktorom nadobudnete pocit, že sa pozeráte na poľudštených terminátorov, cez realistické zábery z afgánskej základne, v ktorých sa dostáva k divákovi ľudská stránka najtvrdších chlapov sveta a dáva tak priestor jednotlivým charakterom postáv. Samozrejme citovo vyhrotenejší záver by sa konal v prípade, keby sa tvorcovia zamerali práve na túto časť, aby sa divák viac stotožnil s postavami. Ale na druhej strane som rád, že pracant Berg sa nedal strhnúť do zbytočného pátosu. Nasledujúca tretina je doslova akčný balíček 'se vším všudy'. Non-stop brutálna vojnová akcia, v tomto je režisér doma. Neľútostné scény mapujúce bezcitné, priam beštiálne strety vojakov oboch strán, plné výbuchov, krvi a surových záberov. Tu sa blysol najmä kameraman (spomalené zábery si však mohol odpustiť) a pán s nožnicami v strižni. Jablonskeho motív hudby je už trošku opočúvaný, no sem sa ešte ako-tak hodil - najmä scény, ktoré sú bez zvuku a počujete len praskajúce vetvičky, pri nich praskajú nervičky. Záverečná pasáž je dramaticky zámerne naťahovaná, no na mňa tento efekt zabral stopercentne - a áno, naznačujem tým vyronenú slzu. Podložené skutočnými udalosťami - to počas filmu mrazí a dojíma asi najviac. Až po skončení som si uvedomil, že aj napriek tomu, že som o tom, ako skončí akcia tejto jednotky vyslanej do afgánskych hôr nevedel vôbec nič (úvodné scény však mnohé naznačia) a aj napriek tomu, že počas filmu som vedel, že to zmeniť nemôžem, zo všetkých síl som dúfal a veril v zmenu ich osudov. 85%. ()
Berg servíruje parádní akci v další zpackané akci Navy SEALs v Afghanistánu. To že je děj filmu natočen podle skutečné události dodává snímku na působivosti. Hlavně počtem ran které hrdinové utrží než opravdu zhasnou. Poměrně realistické zprácování pak sklouzne do Bayovin, ale s tím zase takový problém nemám jen už NA ŽIVOT A NA SMRT nevyznívá tak naturalisticky. Herecké obsazení výborné, hlavně Kitsch a Foster vyčnívají. ()
Kdo by to řekl, že Peter Berg bude jednou bojovat o oscary. Vybral si k tomu také patřičné téma o vojácích v Afgánistánu. Jelikož vznikl tento fim, tak asi předem tušíme, že to není o nějaké obyčejné rutinní misi a že se něco podělá. Malá skupina vojáků, ve které je i Mark Wahlberg a Taylor Kitch, jsou vysláni na odstranění jakéhosi vůdce Talibanu. Něco se zvrtne a oni jsou najednou nuceni bojovat s desítkami teroristů o holý život. Už začátek dává tušit, že se opravdu nejedná o žádnou přepálenou střílečku, ale o skutečnou událost. Wahlberg s Kitschem vypadají naprosto věrohodně a je jim opravdu věřit, že hrají jedny z nejzdatnějších amerických vojáků. Bergovi se skutečně podařilo natočit povedený snímek, kterému skvěle sedí dvouhodinová stopáž, aniž by film ztratil tempo...80% ()
Nejblíže to má svým formálním pojetím asi k Black Hawk Down, ale ani omylem to nemá tak kvalitní akci, ani výpovědní hodnotu. Berg sice natočil film pro chlapy, ale povedla se mu jen prostřední syrová survival akce, kde mariňáci prostřílení jak cedník létají po skalách a předvádějí nejrůznější držkopády které si jen dokážete představit. Tvůrci umí udělat dobrou military atmosféru, májí nakoukáno a naposloucháno, ale bohužel závěr filmu je katastrofa ala Slzy Slunce - celkově je to scénáristicky velmi podobné. ()
První polovinu snímku jsem se až překvapeně divil, na jaké scénáristicky blbé náborové video a reklamu na americkou armádu to vlastně koukám. Vážně jsem uvažoval o tom, kolik za to Peter Berg od armády dostal asi tak zaplaceno. Pak ale naštěstí přijde druhá polovina snímku a mně bylo už naprosto jasné, proč si Berg tuto prácičku vybral. Nastane totiž intenzivní a nekončící akční vřava, při které se divák zkrátka nemůže nudit a Berg znovu ukazuje, kde tkví jeho nejsilnější zbraň. Vpřed to navíc táhnou také fajn herci a závěrečná třetina filmu, která přehodí vyhýbku dosti nečekaným směrem. Óda na neohrožené a nesmrtelné americké vojáky, kteří přežijí šest průstřelů a pády ze skály (zakončené povětšinou ránou hlavou o šutr) a nikdy se nevzdávají, zde však stále zůstává a celkový dojem ze snímku bohužel dosti sráží. Království ve mně zanechalo o dost hlubší dojmy. ()
Já už se na tyhle filmy asi neumím koukat. Od vážně míněného áčkového akčňáku očekávám krom akce i příběh a ne jen příběhovou kostru příprava/útok/útěk. Ale budiž, v tomhle bude chyba nejspíš ve mně, horší je, že se film rozpadá na dvě nesourodé poloviny a z obou mám rozpačité pocity. Ta první je sice chlapácky realistická, ovšem všichni ti zarostlí drsňáci v uniformách (ač skvěle zahraní) jsou si až moc podobní. Druhá je sice příběhovější, ale zároveň tuctovější, klišovitější a předvídatelnější. Jinak po technické stránce nemohu nic vytknout, herci odvedli svůj standart a ty bezmála dvě hodiny utekly jako voda, chybí mi ale důvod, proč bych měl dát více než 60%. ()
Čo sa divák nedozvie. Napríklad: príbeh spracovaný podľa skutočnej udalosti. To je taká hlúposť, že až. Opakujem sa, ale je to nutné. Takmer každý film sa totiž veľmi výrazne odlišuje od skutočnosti, že až. Snáď na extrémne výnimky typu niekoľkohodinových Warholových nepozerateľných experimentálnych filmov, zaznamenávajúcich reálny spánok, milovanie a podobne. A tu zase: celkom slušný dobrodružný film o extrémne náročnej misii v afgánskej divočine s rozzúrenými Talibancami v pätách získava prídavkom skutočnej udalosti prídych čohosi, čo v divákovi evokuje, že tí Amíci vycvičia z vojakov len ťažko zničiteľných kyborgov. Odolávajú skoro každému zraneniu s ľahkosťou človeka, čo utŕžil drobnú modrinu. ()
Voják kdekoliv na světě spadne na namrzlém chodníku, způsobí si těžký otřes mozku a komplikovanou zlomeninu klíční kosti. A zůstane ležet. Americký voják, nejlépe z Navy SEALs, si vyzkouší pevnost afgánských skal i to, kolik olova v sobě unese. S prostřílenými končetinami a nespočtem nárazů o ostré skály úspěšně v počtu čtyři vzdoruje popravčí četě o dobré stovce oddaných bojovníků radikální nábožensko-politické skupiny (i když v pitevní zprávě jednoho z vojáků stálo – ano, má to nálepku „podle skutečné události“ – prý opravdu, že to koupil hned jedenáctkrát). A ještě dokáže tupě skandovat o nesmrtelné Americe a zlobivém Talibanu. Tihle elitní chlapáci si chvilku poleží v lese, pokecají o životě a jeho nástrahách, aby mohli ve skálopevných bratrských svazcích spustit totální inferno. Jako jeden chlap, jako jeden dokonalý organismus. Tvrdý výcvik, taktika a zkušenost tu stojí proti neuvěřitelné odhodlanosti. Pateticky se tu umírá, ale ani to nevadí. Prostě to k tomu tak nějak patří. Vedle Království jde o suverénně nejlepšího Petera Berga. Americký filmař si to u mě vyžehlil po neuvěřitelně uřvané a naivní Bitevní lodi. Také tady spoléhá na efektní zpomalovačky, kontaktní kamerové olizování vojenské techniky a výrazné barvy v syrovém vizuálu a nechává často vzpomenout na Michaela Baye nebo Michaela Manna – naštěstí jen v tom nejlepším světle. Hlavně přichází s látkou, která je mnohem ambicióznější, než filmové týrání s Bitevní lodí. Řemeslně je to nesmírně precizní (výprava, zvuk a kamera jedou na maximum), takže vypnout mozek, zesílit zvuk a díky za to!! ()
Parádička. Berg se vrátil tam, kde mu to (podle mého) svědčí nejvíc (ano, mluvím o jeho předchozím filmu The Kingdom) a to boj s terorismem v cizí zemi. Nicméně tady je to mnohem surovější a možná i o něco lepší než výše zmíněný film. Lone Survivor je film, který se s ničím nepárá, který jde rovnou k věci a který nám, normálním lidem, umožňuje nahlédnout, jaké to je být vojákem, který bojuje za něco, v co věří. Ale čím mě opravdu dostal, byl konec, který krásně ukazuje, že nic na tomhle světě není černobílé. A jak všichni tady píšou o politice či pro Americkém myšlení, tak ne, z tohohle filmu jsem neměl ten pocit, že se mi snažil něco procpat, neměl jsem pocit, že Američani jsou nejlepší a podobné kecy, spíše jsem po konci filmu jen uznale pokýval hlavou a řekl, že to byla síla. 100 %. ()
Reklama