Tvorcovia:
Adam PriceHrajú:
Sidse Babett Knudsen, Birgitte Hjort Sørensen, Freja Riemann, Emil Poulsen Dam, Søren Malling, Thomas Levin, Pilou Asbæk, Benedikte Hansen (viac)VOD (1)
Série(4) / Epizódy(38)
-
Série 1 (2010) - 10 epizód
-
Série 2 (2011) - 10 epizód
-
Série 3 (2013) - 10 epizód
-
Moc a sláva (2022) - 8 epizód
Obsahy(2)
Dánská seriálová produkce dnes platí za pojem na světovém trhu, ale bývá převážně asociována s ponurými kriminálkami. Její mezinárodně nejúspěšnější a nejoslavovanější příspěvek, který je všeobecně považovaný za jeden z nejzásadnějších titulů celosvětové televizní tvorby, nicméně náleží do zcela vlastní žánrové kategorie. Jak napovídá název, Vláda je seriál o politice, potažmo o její provázanosti se světem médií. Hlavní hrdinka Birgitte Nyborgová, předsedkyně hlavní středové strany, se v prvním díle stává překvapivým vítězem voleb a následující epizody sledují její působení na postu premiérky. Při tom vyprávění sleduje nejen rovinu profesní s osobním životem a ukazuje nejen, jak se idealistická politička učí manévrovat v prostoru vládních jednání a mocenských bojů během událostí lokálního rázu, ale i mezinárodního dosahu. Současně se zaměřuje také na její rodinný život, který je vystaven těžkým zkouškám. Dalšími klíčovými postavami, které seriál sleduje v práci i soukromí, jsou premiérčin spin doctor Kasper Juul a ambiciózní televizní moderátorka Katrine Fonsmarková.
Ačkoli by se mohlo zdát, že seriál ze zákulisí dánské politiky bude mít pouze lokální dopad, právě díky bravurnímu dramatickému rozvedení politických problémů tak, aby postihovaly obecnou rovinu a ne minoritní jednotlivosti, a díky důrazu na morální ohledy i dopady politických rozhodnutí na osobní životy se z Vlády stal nejdiskutovanější seriál dánské historie, ale také ohromující mezinárodní hit vysílaný v sedmdesáti zemích světa. Nejdůmyslnějším tahem tvůrců bylo, že diváky navnadí na nahlédnutí pod pokličku vrcholové politiky, ale přitom ve skutečnosti nepřinášejí nezaujaté pojednání o tom, jak to v politice a médiích chodí, ani nesklouzávají k vyhrocenému démonizování politických kariéristů jako americký hit Dům z karet. Vláda naopak ukazuje, jaká politika má být. Tento přístup právě v kontrastu k reálné politice udělal ze seriálu divácký hit, ale také předmět vášnivých debat a vyhrocených reakcí některých představitelů dánských stran. (Česká televize)
(viac)Recenzie (82)
Prvni 2.5 dilu velke zklamání. A to jsem fanda vseho severskeho. Ale tady je to proste hruza. Naivni dej, vic nez naivita premierky, a to je co rict. Vse se 'hrozne' zamota, abyse to najednou jako by nic rozmotalo. Velka nuda. ()
Politika všedního dne a role žen(y) i médií v ní. Je chvályhodné, že se tvůrci nevydali vděčnou cestou mafiánských praktik korupcí prolezlé politiky a ani naivní cestou přikrášlené politiky plné dobrých duší se sluníčkovými zájmy. Politika tu je výsledek zákulisního jednání/kutí piklí nesourodé skupiny, z nichž někteří politiku dělají kvůli záři reflektorů, jiní kvůli moci, jiní jako službu veřejnosti a jiní jsou budižkničemu co nic neumí. A všichni se to snaží dělat tak, aby na svém dobrém bydle vydrželi i pro příští volební období. Běžná epizoda (výjimku tvoří úvodní volební díl) tu vypadá tak, že po celou dobu se tucet postav v interiérech pokoušet najít schůdný kompromis, aby prosadili „tu svou“ a to prostřednictvím tuny dialogů, které jsou mnohdy spíše o tom nevyřčeném než proneseném. Pro našince je to pak o to zajímavější, že se tu řeší podobné vnitropolitické problémy jako v té naší poslanecké kantýně. Když k tomu přičteme, že Lindholm nejen že dosti věrně reflektuje aktuální situaci, ale dokonce je před ní i napřed (hned k několika problémům/událostem, které nastaly v seriálu, došlo následně i v reálu), tak výsledek nelze než doporučit všem, kteří neopovrhnou reálným pohledem do zákulisí něčeho, co se nás sice denně dotýká, ale do čeho zase až tak moc zvenčí nevidíme. PS: Miroslava Němcová musí být skalní fanynka seriálu, když se (značně neúspěšně) snaží v posledních měsících profilovat jako tuzemská kopie zdejší Nyborgové. ()
Nejdůmyslnější tah věhlasného seriálu dánské veřejnoprávní televize spočívá v tom, že láká na nestranný pohled do zákulisí politiky a médií. Jenže ve skutečnosti neukazuje, jaká politika je, nýbrž jaká by měla být. Je pak na divácích samotných, aby si uvědomili kontrast politické linie i vystupování zdejší hrdinky vůči reálným politikům. Při tom ale scénáře nikdy nesklouznou k naivitě a naopak nechávají Birgitte Nyborgovou procházet zásadním obloukem z idealistky po nesmlouvavou političku zocelenou vládními tahanicemi i často donucenou ke kompromisům neslučitelným s jejím výchozím přesvědčením. Zatímco žánrový "House of Cards" staví na utvrzování předsudků o zlovolnosti a prohnilosti politiky, čímž divákům ospravedlňuje jejich distancovanost od politiky, v jádru bytostně politický "Borgen" popsaným kontrastem stimuluje nahlédnutí politické situace a motivuje k voličské aktivitě. Současně skrze jednotlivé politické problémy řešené v jednotlivých dílech, které jsou didakticky prezentovány z obou názorových stran, ukazuje divákům kontrast morálního i uváženého a zaslepeného postoje. Ve třetí sérii se vyprávění stejným principem zaměřuje na svět médií, konkrétně těch dle jejich stanov veřejnoprávních a výmluvně ukazuje mor současné vlády managerů, kteří vše posuzují absurdním měřítkem výkonnosti. Při tom všem seriál v základu staví na vtahujícím dramatu, díky čemuž pohltí i ty, kterým doposud byly politika či média zcela lhostejné. ()
Stojí možná za to zmínit, že přes veškerou ambivalenci, o kterou se Borgen převážně úspěšně pokouší, nejde o nezaujatý seriál. Mírně levicová, liberální politika, kterou ztělesňuje Nyborgová, je upřednostňovaná, zatímco radikálové jsou stylizovaní jako narcistní hyeny (Laugesen) nebo fyzicky odpudivé kreatury (Saltum). Ne že bych byl nutně proti, jen občas ta politická korektnost (ač reflektovaná) trochu zaskřípe. Stejně tak pokud jde o některé scénáristické konstrukce, které jsou sice nutné, ale tady občas až moc viditelné. Jinak je to natočené velmi dobře a opravdu velmi klasicky. Ještě analytická poznámka nakonec: Mezi první a druhou sérií došlo ke změně ve strukturování jednotlivých epizod, které byly původně dost kompaktní a zaměřené na jeden větší problém, zatímco ve druhé řadě seriál vždy sleduje několik paralelních linií, kdy navíc každá ještě obsahuje několik dílčích zvratů (ten jednotící problém jinak zůstává). ()
Pozoruhodný dánský seriál o skutečné tváři současné politiky a tenkém rozmezí mezi věcí obecnou a sobectvím "těch nahoře" zobrazuje s chirurgickou nemilosrdností a v reálně úzkém rozmezí, kde se tyto tendence prolínají. Grónský "model" nemilosrdně sleduje ambice samosprávy strádající nedostatkem fyzického obyvatelstva i jeho neschopnosti, jež je dána přírodně, se samostatně uživit. Kontrapunkt političky premiérky, ministryně a vyčerpávající se novinářky je dalším působivým bodem pozoruhodného, navíc nanejvýš nápaditého scénáře. "Střeva" americké zahraniční politiky, která přebírá jeden americký prezident od druhého, jsou také nepřehledná. Velmoci zůstávají velmocemi. Zmínku zaslouží i obě dvě titulní dánské herečky Sidse Babett Knudsenová a Birgitte Hjort Sörensenová; jsou vynikající a Dánsko v nich má světové osobnosti globální Thálie. I premiérčin (ministrynin) poněkud lehkovážný a píli a kázeň nepřehánějící syn, který je své matce tolik podobný, a jednorozměrnost jeho nedospělého rádobybouřliváctví, jež by spíše odpovídalo 15 letům propukajícího jinošství, je tu pojednáno pozoruhodně věcně. A schopnost udržet dramatickou dějovou linku a obohacovat ji doslova gejzírem až rafinovaně promyšlených a citlivě do tkáně příběhu zasazovaných prvků je až dechberoucí. Skandinávská kvalita je zkrátka jedinečná a dechberoucí. Nepochybně špičkově světová. Není asi náhodou, že vznikla v dílně dánské veřejnoprávní televize. ()
Ojojoj, kde je čtvrtá a pátá série? Šestá? Při uvažované pokračující výživnosti a gradaci téhle nadmíru povedené sexy politické instruktáže by to k plnému uspokojení ještě dvě nebo tři lektorské řady nutně potřebovalo. A pak klidně i víc, protože skutečná dnešní politika, její zákulisí, initmní prožívání i mediální zobrazování budou vždycky o řadu nových rysů napřed, o to není strach. Připadám si teď jako navnaděné dítko, které po sytých dnech příliš brzy odstavili od mámina prsu. Přijdu si ještě hladová, nedovyvinutá, iritovaná, oloupená - lačním po celé řadě dalších důležitých vhledů a oblastí, které by nás nutně čekaly, kdyby seriál pokračoval dál. Tohle je jako zůstat na rozhledně trčet uprostřed schodiště, které končí nicotou. Ale jo, jasně, já vím, o tom to nakonec bylo nejvíc, že život holt nikdy není fér, a co nás žene dál a činí tu a tam o trochu lepšími lidmi, je ustavičné překonávání pocitu frustrace. Ale himl hergot donrvetr kruncajs element! To by bylo tak strašně správně, kdyby tenhle seriál pokračoval doaleluja, že to vesmír podle vnitřních pravidel na planetě Zemi prostě nedokáže připustit. *~ ()
Jistě, paní premiérko! ()
Mafiánskými praktikami politiků z House of Cards (který rovněž a mnohem lépe atraktivní svět propojil s neméně atraktivním světem médií) jsem teda přesycený nebyl, protože politická kariéra Birgitte Nyborg klouže tak moc po povrchu, až se musí divák nejednou ušklíbnout. Právě dítě Beau Willimona bylo ukázkou vysoké školy scenáristiky, výrazné atmosféry a výborných herců. Tady platí snad jen to poslední. Ale z počátku fajn, rychle se zorientujeme mezi postavami a hlavně sledujeme volební úspěch předsedkyně (fiktivní) strany, jež se navzdory všem očekáváním stane první ženou v čele dánské vlády. Je inteligentní, má vystupování, ale o autoritě či pevných názorech bych fakt nemluvil. Viděna sice jenom polovina PRVNÍ SÉRIE, ale působí jak politický amatér, nechápe koaliční matematiku, tvrdá data se dozvídá z novin, mnohé dialogy působí tak, aby je pochopil i divák novácké tvorby. Navíc každou epizodu řeší jiný problém, takže se nějaká zajímavost či poutavost ještě víc tříští. Zůstává a jednotlivými díly prostupuje (skoro) jen fakt, co dělá funkce předsedkyně s rodinným životem vdané matky, ale i to je podané poměrně naivně a povrchně. K systému novinářské práce bych měl taky nejednu výtku, ale omezím to jen na konstatování, že televize má v rukou exkluzivní odhalení, ale vysílání vypršel čas? Těm 87 procentům za první sérii vůbec nerozumím. Na Dány je to špatně vylouhovaný čaj. ()
Čistě politické, a přesto naprosto ohromující. Nebývá časté, aby politická dramata měla tolik silných okamžiků. Pozdní večery s Birgitte Nyborg jsou tedy příjemným osvěžením. Na straně druhé, nedělám si iluze, že politika Dánska je jaksi zvlášť morálně ušlechtilejší, ale přeci jen o fous solidnější. Je tu jedna věc, které stojí také za povšimnutí. Na první dojem člověk ani nepřehlédne, že Kodaňané milují jízdní kola. Dosvědčuje to třeba i předsedkyně Birgitte Nyborg, jak do práce jezdí na obyčejném kole, aniž by jim to ubíralo na půvabu. Vlastně i úřednici a státní zaměstnanci. Nebývá časté, aby politická dramata měla tolik silných okamžiků. Zbývá mi jen dodat, že tohle pěkné setkání s Dánskem určitě nebude poslední. ()
Velmi uměřený a tím uvěřitelný pohled na evropskou politiku, která je zřejmě velmi podobná ve všech srovnatelných státech, tedy i v Česku. Jenže Dánové to umějí napsat a natočit. ()
Na co zlaté Lindholmovy scenáristické ruce sáhnou, to se podaří. Samotný nápad ukázat moderní evropskou politiku a politická média nikoliv jako nesmiřitelné protivníky, ale jako partnery, je příjemně povzbudivý. Seriál nekritizuje, jen nabízí témata k široké společenské diskuzi. A nebojí se přitom sáhnout i do vod poněkud ostrakizovaných, když se staví za práva prostitutek na uznání jejich podnikatelské činnosti na roveň s ostatními podnikateli. ()
Nepříliš zajímavý dánský seriál z prostředí vlády. Řešit věci jako povinné kvóty pro ženy v představenstvech firem fakt není pro mě... ()
I když s politiky zásadně netančím, tak musím přiznat, že mě tato dánská jízda zcela pohltila. Doslova jsem se zažral do příběhů, které nám tvůrci tohoto seriálu připravili a taktéž jsem se mnoho dozvěděl, jak to v politce chodí. Společně s hlavní hrdinkou Birgitte Nyborgovou, která se náhle a nečekaně stala premiérkou procházíme útrapami a radostmi jejího politického i rodinného života a s přehledem se zavrtáváme občas i nechutnou sondou do zákulisí vnitřních bojů, kterými musela projít. Velké množství leváren, ústupků, pletichaření a zejména házení špíny na její osobu, ať už od politických rivalů, ale zejména od bulvárního tisku uvidíme v tomto seriálu, který je rozdělen do tří sérií a u kterého se člověk fakt nenudí. Vidíme zde dva pohledy na věc jeden je z politického vidění světa a ten druhý následuje ihned vzápětí z pohledu médií, kteří jsou schopni i ten nejmenší problém, který se třeba ani nezakládá na pravdě nafouknout do obřích rozměrů a ještě se tím záškodnicky bavit. Vidíme zde, jak bulvár dokáže zničit životy a ještě ani nepřiznat pochybení, natož se omluvit. Hlavní jsou totiž senzace a po nás, ať přijde potopa. A i když zastávám názor, že volič má být buďto levicový anebo pravicový a ne středový jako v tomto případě, tak mě přesto tento počin bavil a byl jsem trošku zklamán, že když se to zase rozjíždělo na plný pecky, tak to tvůrci ukončili, což byla celkem škoda. Můžeme zde vidět mnoho známých osobností dánského televizního světa, zejména bych připomenul skvělého Sørena Mallinga, který si zahrál šéfa televizního zpravodajství a taktéž ve třetí sérii hostoval méně slavný bratr Madsa Mikkelsena, Lars Mikkelsen, který si zde zahrál ekonoma nově vznikající strany. I když mně politika moc nezajímá a ta středová už vůbec, tak musím dát této záležitosti zasloužených 90%. ()
Niekto povie, že to je dánsky House of Cards, ale ja hovorím, že oveľa lepšie. Ten dánsky pohľad je taký ľudskejší, reálnejší. Je to krajina s malým počtom obyvateľov, je našincovi určite bližšia a v niečom má oproti nám podobnejšie problémy než tie americké. Borgen je skvelý pohľad do vnútra politiky, ako sa riešia voľby, skladá vláda, čelí problémom, to celé politikárčenie je tu ukázané viac než dobre. No a potom sú tu novinári, opäť skvelo ukázané, že je tu menšina, ktorá sa fakt o niečo snaží a potom tu sú bulvárne krysy a tých je viac než dosť. No a nezanedbáva sa ani osobná stránka, ako takáto práca zasahuje do súkromia a ničí niekedy aj rodiny. Ja teda nemám rád politické drámy, ale tomuto seriálu dám s pokojným svedomím plný počet, hoci samozrejme, že nie všetky témy sú mi po chuti - genderové kvóty na posty, pchanie sa do amerického zadku, ukazovanie dobrých prisťahovalcov a zlých národniarov atď. Avšak nie je to protežované nejak vehementne a vystupujú tu super herci, z ktorých niektorí sa potom ocitli aj v Game of Thrones. ()
Hamletovské "Niečo je prehnité v štáte Dánskom", už dávno o tejto krajine neplatí, ale ako vidno aj v tomto seriáli, ono to bez kompromisov, intríg a zákulisných ťahov jednoducho nejde ani tam. Predstaviť si čo sa asi deje v zákulisí vládnej politiky iných krajín, ak Dánsko je údajne najmenej skorumpovaná krajina v Európe, na to asi ani netreba veľmi fantázii popúšťať uzdy, stačí otvoriť noviny. Prvá séria a prvý rok Birgittinej vlády za mnou, hor sa teda k lepším zajtrajškom a novým dielom! ()
Dánské politické drama,které mě na jednu stranu velice bavilo,ale na druhou stranu se zamýšlím nad tím,jestli je dánská politika příliš měkká,nebo jestli se tvůrci seriálu báli víc tlačit na pilu,protože záležitosti,které se v první řadě řeší,jsou naprostou legráckou ve srovnání s děním na ČMFS,o naší politické scéně ani nemluvím.I přes tyto připomínky jsem udělil čtyři hvězdičky,protože jsem se dokázal do děje kompletně ponořit a první sérii jsem si užil jako desetihodinový maratónek a ani chvilku jsem se nenudil. ()
1.série: 4*, ()
Výborný serial, ktorý sa v mojom okolí teší podobnej popularite ako Game of Thrones. Niet sa čomu čudovať- vývoj postáv je až "neuveriteľne" uveriteľný, dialógy sú skvelo napísané a herci sú brilantní. Skoda, že serial niekedy pôsobí až príliš komorne (predsa len, aj v Dánsku majú viac ako troch novinárov), ale inak ťažko hladať slabé miesta. Vysoko odporúčam – od tretej-štvrtej časti je to riadna jazda, ktorá názorne ukazuje, ako moc mení charakter a dokazuje staré známe: "The prince knows that it is far safer to be feared than loved." ()
A nyní se podíváme do politických kuloárů. Fakt mi nemusíte nějak přehnaně děkovat, že vás vemu na takové prímové a distingované místo, ale od srdce napsaný pochvalný vzkaz nebo pugét růží by mě potěšily. Není se čeho obávat, nejde o Parlament České republiky, takže se zde na chodbách nebude probírat předraženej vlašák v místní kantýně, ani alkoholické úlety každého prvního poslance, nutno ale podotknouti, že funkční mechanismy vysoké politiky budou nejspíš všude na světě podobné – intriky, intriky a trocha té diplomacie, když už není zbytí. Seriál sleduje především počínání dánské premiérky Birgitte Nyborg, která se snaží dobře vést jednak svou zemi a jednak svou rodinu, že to bude na obou frontách trochu skřípat je nasnadě. Začne se pěkně zvostra, volbama. Kandidaturu do sněmovny bych bejt váma zvážila, zvlášť jestli jste v mládí nafotili nerozvážně nějaké inkriminující snímky třeba v převleku za Veverčáka Pizizubku, asi byste nechtěli, aby se zrovna tohle dostalo k vašim dětem až vyrostou. No, protistrana se neštítí ničeho a je schopna vytáhnout na vás lecjakou špínu. Pak se musíme vyrovnat nejen s opozicí, ale i s lidmi z vlastní strany (na ty obzvlášť bacha), odposloucháváním („Kolibříku, je tam kauza mrtvej kůň. Máš malej po ruce?“) a nakonec se pustíme do zahraniční politiky, na deset dílů první série docela makačka, že. ()
Opravdu dobrý a realistický dánský seriál z oblasti politiky a médií. Je tady všechno, zrada, intriky, korupce, Afghánistán, neziskovky, krach osobního života, politické kompromisy a další chuťovky. ()
Reklama