Réžia:
Vincent GarenqScenár:
Vincent GarenqKamera:
Renaud ChassaingHrajú:
Philippe Torreton, Wladimir Yordanoff, Noémie Lvovsky, Raphaël Ferret, Michelle Goddet, Farida Ouchani, Sarah Lecarpentier, Christophe Rossignon (viac)Obsahy(1)
V roku 2000 vypukla v severofrancúzskej obci Outreau aféra pohlavného zneužívania detí. Osemnásť osôb bolo obžalovaných a medzi nimi i hlavný hrdina filmu Guilty Alain Marecaux, do ktorého domu polícia vpadla v skorých ranných hodinách. Alain strávil vo väzení tri roky a neustále sa snažil presvedčiť sudcu, že nič nespravil. Postupne prišiel o všetko: manželku, deti, prácu... Niekoľkokrát sa pokúsil o samovraždu. Obrat v jeho živote nastal, keď matka zneužívaných detí priznala, že klamala a za pedofilov označila prakticky každého, kto sa jej znepáčil. Súd veril deťom a spôsobil tak najväčšiu justičnú katastrofu v dejinách Francúzska. (sochoking)
(viac)Recenzie (120)
Drsné a totálně depkoidní drama justičního omylu. Snad ani nespravedlivé obvinění z vraždy nemůže lidskou důstojnost tak zlomit, jako obvinění ze zneužívání dětí. Situace Alaina byla hodně nezáviděníhodná a osobně se vůbec nedivím, že se opakovaně pokoušel o sebevraždu. Jednoho až mrazí nad neomezenou mocí soudu, který i bez přímých důkazů uvěří svědkům, jež nelze považovat za důvěryhodné. Prolhaná bába, xindl a alkoholik od pohledu, tam se nedivím, že o nějakém svědomí nemůže být řeč. Ta jede jen v modu vlastních, pomatených emocí a prospěchu. Ale totální slepota soudce, který nakonec ještě ani nebyl nijak potrestán, dokonce ani nevyjádřil omluvu nebo lítost, tak to už je k zblití. No pozitivní film to není a jestli zrovna nejste v rozjásané náladě, určitě vám ji nezlepší. ()
To si takhle cigánská smažka a její vymaštěný spratek pustí hubu na špacír, aniž byste věděl jak, stanete se přes noc slavným hercem v dětském pornu, a než se nadějete, cpe vám nějaký arabáš z horní pryčny ztvrdlou polentu do ranního kakaa v útulném Holiday Inn. Děsivé. Je sice známo, že ta bába s váhama v pracce hovno vidí, ale pořád za ní stojí nějaký kariéristický slizák se zrakem jako ostříž, co si zamanul, že chce být ministr spravedlnosti, a tak jde přes mrtvoly, padni komu padni. Musím uznat, že ty poroty za oceánem u mají něco do sebe, protože váš osud nevisí jen na tom, jak se nějaký čurák v taláru ten den zrovna vyspí. A pak se jenom řekne "Uppps, justiční omyl, tak sorry, vole.", a že má chlápek život v prdeli a prdel na hadry, to už nikoho dál nezajímá. Každopádně se žabožrouti zase vycajchnovali! Je to jeden z těch filmů, po kterém máte chuť upilovat hlaveň své brokovnice a skáknout si před nejbližší krajský soud upytlačit pár státních zástupců. ()
S hlavním hrdinou musím bejt za jedno. Soudy v jakémkoliv státě stojí všeobecně za hovno. Sám bych mohl vyprávět. Každopádně to, co Alain zažíval, je úplně jiná liga a nedokážu si představit, že bych se v takové situaci objevil já. A pokud ano, asi bych to řešil podobně. Tenhle film se sice na jednu stranu tváří hrozně těžce a depresivně, jenže mně na druhou stranu ukázal, že soudní procesy dokážou skončit všelijak. Havlův slavnej výrok, že pravda a láska zvítězí nad lží a nenávistí, je tak opravdu jenom výrokem, který se hezky poslouchá, ale s realitou má kolikrát málo co společného. Zkuste jet třeba do Paříže a říct ho Alainovi… ()
Mene tekel justičního omylu. Opravdu nezvykle silný film, především kvůli své autentičnosti a naléhavosti - právo a spravedlnost totiž skutečně nejsou synonyma. Ze začátku Kafkův Proces zhmotněný do jedné strašné noční můry, která má na svědomí zničené životy, rozvrácené rodiny, ztracená dětství, ba dokonce i mrtvé aktéry téhle justiční causy. Arogantní stav soudců, privilegované nedotknutelné elity, jak ji známe i u nás, je vykreslen ve filmu v celé své nahotě - tenhle film má všeobecnou platnost napříč civilizací. Vincent Garenq skvěle zvolil adekvátní formu, dokumentární ladění snímku podpořené roztřesenou kamerou snímající z ruku, absenci hudby, naprosto autentickou mizanscénu a silně civilní herecké výkony, Obviněný je skutečně silný zážitek... ()
Neskutečně silný film, kde opět Francie potrvrzuje své nesmírné filmové kvality. Miluji filmy ze soudní síně a zde byla atmosféra hodně dusná a znepokojivá. Hlavní hrdina je nespravedlivě odsouzen z velmi nepříjemného činu ( pohlavní zneužívání dětí) a dostává těžký psychický nátlak z každé strany. Při finálním rozuzlení drží divák ruce v pěst a má chuť spáchat něco nekalého. Hodně dobré 85% ()
„A děti nelžou.“ Ať žije spravedlnost (ve všech svých podobách). Bez velkých okolků přiznávám, že mě tenhle snímek emocionálně totálně semlel. Tím, co film v divákovi vyvolává, se hodně blíží k o rok mladšímu dánskému Vinterbergovu kousku (ale to i kvalitou). A jestliže u Honu jsem cítil především hněv, zde to bylo hlavně čiré zoufalství. A možná poprvé se mi u filmu stalo, že jsem se díval na hodiny skrz čas zbývající do konce ne proto, že bych se nudil či skřípal zuby nad jeho blbostí, nýbrž kvůli tomu, jak dlouho ještě bude muset hlavní hrdina (a já s ním) trpět tímto terorem a nespravedlností. Výtky? Jen jsem obtížně věřil tomu, co už konstatoval sám hlavní hrdina, tedy převezení za sestřenicí (ale vlastně mě to při vší té absurditě ani nepřekvapuje). Stejně jako jsem šokován, že z Bruselu nepřišel okamžitý zákaz distribuce tohoto filmu kvůli „ohyzdnému rasismu“, který snímkem prostupuje, že…no nic, 5* a budu si raději nalhávat, že některé skutečnosti si tvůrci jen vycucali z prstů. „Ležím na lůžku a čekám....čekám na to, až to skončí.“ ()
Franz Kafka bol vizionár, ktorý vo svojej spisbe s mimoriadnym humorom a nadhľadom opisoval absurditu žitia modernej spoločnosti. Tento film vynecháva Kafkov humor, je to čistá pochmúrnosť. O tom ako zdrvujúco trestajúca ruka spravodlivosti môže dopadnúť na každého. Úplne jedno, či oprávnene alebo nie. Hlavne, že systém dohľadu a trestu funguje. Mašinéria je živená ďalšími vinnými, či nevinnými. Tentoraz dopadne na hlavu rodiny. Rodiny, ktorá sa v dôsledku obvinenia, väzby a väzenia rozpadá na atómy. Psychika trpí, majetok rodiny mizne vo vreckách advokáta. Konečná satisfakcia je po uvedomení si všetkých strát riadne trpká. Nepríjemný film o možných dôsledkoch výkonu súdno-policajnej moci, ktoré nastávajú, ak sa vyšetrovanie vedie príliš jednostranne, s vopred určeným páchateľom. Nepríjemný film, ktorý sa ťažko pozerá prvý raz (aj vďaka chýbajúcemu nadhľadu, či absencii štipky humoru) a preto nevidím dôvod si tento zážitok zopakovať. ()
Po vzhliadnutí takéhoto snímku sa naskytuje otázka, či je ozaj vhodne aby bolo ľudom umožnené vidieť takýto film. Zničené životy na základe nepodložených, klamlivých tvrdení je jedna vec. Ale konanie ÚRADOV MOCI, ktoré rozhodujú o osude ľudí na základe podkladov, je diametrálne odlišné. Verte mi, naše úrady na tom nie sú o moc lepšie. Nekompetentní ľudia na kompetentných miestach, dosadení na svoje pozície NIE za odvedenú prácu a vedomosti, ale po známosti, za poklonkovanie, riťo lezenie, donášanie, chľastanie s nadriadenými, hraním hokeja v pracovnej dobe, či plnenie rozkazov bez zamyslenia. Môžu vôbec v dnešnej dobe občan veriť justícii, polícii, keď vidí okolo seba toľko neprávosti? Bohatí, či vysoko postavení môžu všetko, chudobní nemôžu nič a navyše ani sami nevedia ako sa brániť. No verte mi, nie je to len o finančných prostriedkoch, ale aj o chápaní a inteligencii ĽUDU, ktorí by mal sám vedieť posúdiť - čo je "ASI" pravda, a čo je "ASI" lož. Čo som "ASI" prepískol, čo bolo "ASI" vhodné, a čo "ASI" nie. S týmto filmom môj komentár na prvý pohľad nemá nič spoločne. Ten nemá zmysel byť komentovaný. Vyvolal však vo mne pocity, ktoré ma nútia zamyslieť sa, či "kopem" za správny tým. ()
[FFF 2012, Sydney] Zručne obstaraná jednohubka o pošramotenosti justičných orgánov, ktoré si ako zvyčajne robia len to, čo sami chcú, resp. potrebujú. Až sa nechce veriť celému tomu (akokeby) umelo vyostrenému divadielku okolo Marécauxa a jeho prípadu, ale po menšej revízii kadejakých pofidérnych verdiktov z rôznych kútov sveta sa zas pochybnosti o neuskutočniteľnosti skôr vytrácajú, než pretrvávajú. Garenq to vzal od podlahy a ani na minútu nepoľavil, určite má svedomito napozeraného Greengrassa od ktorého si prepožičiava "reportérsky" neposednú kameru spolu so strhujúcim strihom+vypúšťa na plac nezdráhavého Torretona predvádzajúceho snáď ani necvičené a teda perfektne živelné výstupy. "Présumé coupable" nie je žiadnym majstrštykom, tá "televíznosť" sa-aj napriek pravdepodobnej zámernosti-prehliadnuť či naplno obdivovať až tak nedá, no skrz to ide o ďalšie, nadmieru dobre tlmočené trpké svedectvo o relativite pojmu objektivita po ktorom Vám do smiechu celkom iste nebude. ()
Jedná se o rekonstrukci justičního "omylu", ve kterém čistá, sprostá lež, kterou posvětila arogance státních zástupců a soudců, zničila životy několika chudáků. Je docela s podivem, že tohle vypuklo ve Francii, tématem zneužívání dětí by to odpovídalo spíš na severské země. Filmařina je to reálná, znepokojivá a soucit vyvolávající. Kdo by jste měli na něco podobného chuť, určitě doporučuju, jinak je to samožřejmě něco, co vám klid do duše nevnese. 85% ()
Jedna veľká dramatická lahôdka a zároveň film, ktorý patrí do dlhého radu kategórie tzv. nasieracích. Snímok tvrdo a nekompromisne pripomenie koľko nespravodlivosti vládne vo svete a zároveň ako ľahko možno zničiť životy nevinných ľudí, ktorí na rozdiel od iných, spoločnosti prospievajú a nielen z nej cicajú. Čo k tomu treba - stručný návod: Imbecilný kriminálny živel (IQ 60-75), najlepšie ak by bol blonďavý. Potom treba nájsť nejakého sudcovského slizkého vriťovleza, ktorý by pre kariérny postup predal aj vlastnú matku na orgány a ľahostajnosť všetkých ostatných vyšetrovacích zložiek. A pád nevinných do pekla bez návratu sa môže začať, ich životy už nikdy nebudú také ako predtým, navždy budú zničené a poškvrnené. Najsmutnejšie je, že je príbeh pravdivý a ešte smutnejšie, že dokonca aj keď už bolo jasné, že ide o falošné obvinenia, odvolací súd všetkým neprávom obvineným priklepol trest, definitívne očistenie prišlo až po ďalších ťahaniciach. Hrôza. A sudca, ktorý to všetko spôsobil dostane iba pokarhanie, no netrafil by vás šľak? Inak Torreton tu podal jeden famózny herecký výkon, porovnateľný s M. McConaugheyho v Klube poslednej nádeje, len s tým rozdielom, že nedostal Oskara. Ale dal by som mu ho, aj štyroch. Odporúčam všetkými desiatimi. ()
Iba d'alší z filmov, u ktorých vás šľak trafí, bude kypieť žlč a otvárať sa nožík vo vrecku! ()
Pre mňa osobne najsilnejší film 13. MFF Bratislava. Málokedy sa mi stane, že pri sledovaní nejakého filmu úplne zabudnem na to, že sa jedná o film, že sa jedná v podstate o fikciu (samozrejme, že je to rekonštrukcia skutočných udalostí, a predpokladám, že pomerne presná a autentická, ale aj tak je to umelecké dielo, autormi zámerne transformované), že si nevšímam formu, neriešim jednotlivé zložky a ich prevedenie, ale som hlboko ponorený v príbehu, totálne vtiahnutý do deja, emočne vyburcovaný a zabúdam na hranicu, ktorou je plátno a mám chuť postaviť sa v kine a kričať, keď sa deje nespravodlivosť, nadávať a biť sa za hlavného hrdinu, zahraného mne doteraz neznámym phillipem torretonom, ktorý podal výkon, za aký sa dávajú tie najväčšie ocenenia. ()
Jsem dosti zhnusen. Pokud šlo tvůrcům právě o tohle, tak byla mise úspěšně splněna. Tak nějak stále nedovedu uvěřit tomu, že je někde možné na základě výpovědí několika retardovaných feťáků a dítěte, zkurvit několika zcela náhodným lidem život. To se mi pozdává jako dost velká píčovina, i když do toho všeho zakomponuji nějakého toho kariéristu. Tento snímek je opravdu neuvěřitelně depresivní. Pokud se dokážete alespoň malinko vžít do role hlavního hrdiny a představíte si, že nad dalším průběhem vašeho života nyní ztrácíte veškerou moc a váš osud bude nyní pouze v rukou několika totálních debilů, kterým jste absolutně lhostejní a ani v koutku duše o vás nesmýšlejí jako o lidské bytosti, tak se ocitnete náhle v situaci, která vám významně pozvedne adrenalin. Osobně se přiznám, že kdybych si někdy měl projít podobnou noční můrou, jako hlavní hrdina v tomto filmu, tak bych celý zbytek života vložil do honby za satisfakcí. Klidně bych oka nezamhouřil, dokud by kompletní sestava debilů, kteří se zasloužili o zkurvení mého života, neodpočívala pár metrů pod zemí. Hlavní hrdina s tím válčil, v rámci možností, slušně. Bezprostředně po zhlédnutí filmu jsem se musel jít trošku proběhnout a vyčistit si hlavu, protože bych tuze nerad usínal s pocity křivdy, bezmoci a toho nejryzejšího projevu bezpráví, se kterým se nedá bojovat. Velmi silné téma. Velice slušně zpracované. Vznik něčeho podobného bych čekal spíše více na severu. ()
Obsahuje spoilery!!! Vůbec nechci tenhle film nějak hanit, tvrdit, že není natočen podle skutečné události, nebo jakkoliv jinak srážet, to rozhodně ne. Vůbec mně nevadí, na jaké téma byl natočen, ale hlavně jakým způsobem, což je velký rozdíl. Když pominu hodně nelogických momentů, (výslech bez advokáta, umístění do vazby, spolu asi s 15 spoluvězni, hledání otisků prstů, až po pár měsících, výslech v den rodinné tragédie, stupidní chování soudce), tak největší problém spatřuji v samotném procesu, zhruba tak 10 minut před koncem, to jsem si připadal, jako v nějaké tragikomedii a ne v normálním dramatu. To tlačení na pilu, bylo pro mě až moc velké a vůbec celé mi to přišlo, jako těžká hra na city diváků. Tím se nechci vůbec zastávat soudního systému, který nejen ve Francii, ale i u nás jistě není dokonalý a už vůbec bezchybný, o čemž jsme se už několikrát mohli přesvědčit. Utrpení nevinně obviněných lidí, muselo být strašné, bohužel, skoro totéž se dá říct o zpracování, tohoto určitě výborného námětu, který mě tady minul opravdu hodně. Minimálně o parník. ()
Mám s týmto filmom problém. Posudzujúc príbeh, dospel by som k tomu, čo slušným slovom môžem označiť za rozhorčenie. Rozhorčenie nad súdnym a väzenským systémom, nad tým, že sa pre procesné pochybenia púšťajú zločinci na slobodu a v tomto prípade sa neuplatnila zásada, že vina musí byť dokázaná "nad všetky pochybnosti", že keď pochybí štát, nesmie sa to vybaviť pokarhaním vinníka, ale plným odškodnením obetí. O tom vo filme a asi ani v skutočnosti nepadlo ani slovo, lebo všetkých zaujíma každý detail o zločincoch a nič o obetiach. Americký porotný systém tiež nie je voči pochybeniam imúnny, ale jeho odolnosť je podľa mňa vyššia, ako inštitút vyšetrovacieho sudcu. Lenže toto je filmová databáza a nie právnická. A film bol podľa mňa pomerne rozháraný až chaotický a bolo v ňom dosť vaty, čo spôsobovalo stratu plynulosti a konzistentnosti deja. ()
Permanentní "nasíračka". Présumé coupable vám sevře koule do svěráku a utahuje a utahuje. Soukolí výkonné moci, představované jedním bezskrupulózním kreténem, rozdrtí život do té doby bezúhonného člověka. Co na tom, že bez pořádných důkazů a jen na základě falešných obvinění nedůvěryhodných svědků? Média milují pedofilní kauzy a tohle vypadá jako velký případ, na tom je možné postavit kariéru, stačí jen ukřižovat pár zbytečných lidí. A neosobní úřední šiml podobným blbečkům jen ušlapává cestičku. Hnusné, realistické a depresivní vykreslení systémového zmrdství, kterému obvykle říkáme stát. Viděno během Challenge tour 2015 Speciál: Filmový lov ()
Ak sa toto naozaj verne držalo skutočnosti, tak mi to hlava neberie. Nikto už tomu Alainovi nevráti tie stratené roky a nikto mu nedá do poriadku ten pobabraný život. ()
Justičné omyly u mňa konkrétne vzbudzujú veľké emócie. Ľudská (ne)spravodlivosť nemá medze. Keď sa to dostane v reálne spracovaní na plátno, cítim to o to autentickejšie. Hlavná rola výborne zahraná a celkový prejav z filmu je 100%. Skutočne sa už obyčajným ľuďom v poslednej dobe chce z tých kravatových bojovníkov za právo chce zvracať. Zdá sa, že už všetci len sledujú akékoľvek právne kľučky a hlavne vyriešenie prípadu,o spravodlivosť tu nejde. Tu je jeden z ďalších dôkazov, určite si to pozrite. ()
Depresivní drama o tom, jak se ze dne na den změní život obyčejného člověka, který je neprávem obviněn a uvězněn. ()
Reklama