Réžia:
Eli RothKamera:
Antonio QuerciaHudba:
Manuel RiveiroHrajú:
Lorenza Izzo, Ariel Levy, Daryl Sabara, Kirby Bliss Blanton, Magda Apanowicz, Richard Burgi, Sky Ferreira, Ramón Llao, Ignacia Allamand, Nicolás Martínez (viac)Obsahy(1)
Justine počas prednášky na vysokej škole vyjadrením svojho názoru prejaví súcit s ľuďmi žijúcimi v starých kultúrach, ktorí sú pomaly, ale isto vytláčaní zo svojho územia a divokej prírody. Vzápätí dostáva od jedného zo spolužiakov nečakanú príležitosť: spolu s niekoľkými dobrovoľníkmi vycestovať do Chile a zorganizovať protest v jednej z džunglí. Po priviazaní sa k stromom či ťažkým stavebným strojom ich ale čaká nemilé prekvapenie, nie v podobe drsného zásahu tamojšej ochranky, ale leteckej havárie. Jej následkom sa po páde do doposiaľ nepoznanej časti džungle nečakane ocitajú v rukách tých, ktorým pôvodne prišli pomáhať. Podarí sa Justine a jej známym dostať sa zo spárov ľudožrútov? (*CARNIFEX*)
(viac)Recenzie (199)
Když se Amík rozhodne resuscitovat italský cannibal subžánr 70-tých let, který už je sám o sobě naprostý trash, vznikne z toho americký trash s happy endem a tatínkem v OSN. Samotné gore scény jsou ještě celkem v pořádku, ale ta omáčka kolem je strašná. ()
Roth je pokrokový rozprávač - ako prvý v kinematografii ukazuje, že obete väznené v klietke kanibalov sa musia tiež občas vykadiť. A že malé kanibalčatá to môže náramne pobaviť. Nie kvôli tejto scéne je ale Green Inferno malomyselným filmom. Tým je pre scénár - súvislosti, nakladanie s postavami, rádoby “wao” bodka na záver, atď. ()
Opět Eli Roth......Protekční spratek, Tarantinův chráněnec, který nepobral ani zbla filmařského umu, ale myslí si o sobě opak. A strašně mi bylo líto těch indiánů, těch naturščiků, které nejenom že v reálu bílá huba kácením a vypalováním pozemků připravuje o jejich přirozené životní prostředí, ale ještě, jako v tomto konkrétním případě, za pár šupů a aspoň kouska životního prostoru musí dělat cvičené opičky před kamerami hollywoodských bílých hub, aby byla na kino plátně prima zábavička a……aby si jeden egoista zase dokázal, jak velký má filmařský talent, že by se s Deodatem a podobně postiženými italskými exoty ze 70.let mohl rovnat. Eli, nemáš na to a už táhni do pryč. Jenom lituju, že se to natáčení nevzrtlo ve skutečné gore, kdy by si chudácí divoši skutečně pošmákli na Eliho jatýrkách. A on by si přitom mohl udělat dnes tak módní selfíčko. ()
Zkouření kanibalové, to je fakt vůl ten Eli Roth ... :-D Pravý jungle kanibalský horor nikdo nenatočil zhruba třicet let, takže jsem tomuto projektu upřímně fandil, ale s výsledkem nemůžu být úplně spokojený. O příběh tady opravdu nejde, ten by u tohoto subžánru mohl očekávat jenom naprosto neznalý idiot. Jde tu o gore a intenzitu prožitku. A to je právě problém. Lidožroutský domorodý horor je historicky nejbrakovějším hororovým subžánrem a jako takový by měl překračovat hranice "dobrého" vkusu a vyvolávat kontroverze. A to Green Inferno při vší úctě k pár povedenějším gore sekvencím nedělá. Prvních čtyřicet minut je nuda k nepřežití, když divák musí vydržet s nesnesitelnými postavami, pronášejícími neuvěřitelně jalové dalogy, k nimž si stejně žádné pouto nevytvoří. Pak se konečně stane to, co se stát musí, a film začne diváka bavit krví, násilím, porcováním a chaosem ... aby s tím zase po chvíli přestal, protože si z toho rejža začne dělat srandu. Svým způsobem je to v dnešní době snímek svěží, díky krásným amazonským lokacím se na něj pěkně kouká, ale úplně nadšenej z něj asi nebude nikdo. ()
V skutočnosti celkom solídna ľudožrútska zábava. Samozrejme, tie pokusy o satiru sú chabučké, herci strašní, ale inak ako rothovina v pohode. Džungľa presvedčivo vyvoláva žalúdočné problémy, domorodci vyzerajú autenticky, gore je prvotriedne. Hoci podobné filmy bývajú len o čakaní na žranicu, toto celé rýchlo odsýpa a má to tie rozkošné idiotsky vtipné momenty typu marihuana v pečúcej sa mŕtvole. ()
║Rozpočet $5miliónov║Tržby USA $7,105,595║Tržby Celosvetovo $8,100,000▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA //počet predaných kusov ║ Tržby za predaj DVD v USA //počet predaných kusov ║ tak tu ani nemal skoro čo pokaziť Eli, dokonca prvá polovica filmu je dosť dobré rozohraná, skoro žiadne rušivé elementy, až na zopár zbytočne uponáhľaných scén ako po páde lietadla a niektorých prihlúplych reakciách preživších, prípadne črevnej prehánky jednej dievčini v labilnom väzení(scéna ktorá tam nemala žiadny poriadny význam), tu ani nemáme moc zbytočných pokleskov, gore scény sú drsné akurát mi tam chýba lepšie atmosféra naokolo ale to by som asi od Eliho chcel príliš moc ale zas na druhú stranu na Lorenzu Izzo sa dobre pozerá, čo je asi hlavnou devízou tohto návratu ku kanibalom, ktorý mali svoje Talianske filmové obdobie v 80.rokoch /40%/ ()
Konečně po delší době horror, na který se dalo dívat až do konce, který nenudil a u kterého jsem nezaspal. ()
Trochu sklamanie, ale stále fajn. Čo tu stálo za pozornosť? Blondýnka s tráviacimi problémami, jedno pekné rozštvrtenie a sfetovaní domorodci. Bolo to trochu viac komediálne, ako by som predtým povedal, ale v dobrom slova zmysle, takže to mi neprekážalo. Vlastne sa to ani netvárilo veľmi vážne. Keď došlo na porcovačky, bola to paráda, ale napokon som tak či tak čakal väčší nárez, čo sa týka gore. Z takéhoto novodobého kanibalského snímku už automaticky krvilačný divák ako ja očakáva vyššiu latku. To sa mi nesplnilo (škoda, že oproti starším talianskym hororom tohto typu chýbalo nejaké pekné napichnutie na kôl či toľko obľúbené "obriezky"). Nakrútené pekne, celkovo nadpriemerný snímok. Aplaus si však musím ešte pár mesiacov nechať v zálohe. ()
Dva roky odkládaná věc nám konečně vyšla a já jsem relativně spokojen byť od filmu, na který se čeká 2 roky se subžánrem, který se neobjevil přes 30 let se z něj dalo vytřískat více. Green Inferno se rozbíhá pomaleji ( 40 minut nudí), poté už Eli Roth servíruje divákovi skvěle natočený crash letadla, dech vyrážející záběry přírody( ta Amazonská zeleň je neskutečná), perfektní masky domorodců, make up hlavní Bad Ass leaderky je špičkový a potěší i slušná porce Gore, především hned první porcovačka patří mezi nejlepší gore scény roku, ale pořád mám pocit, že tam toho mohlo být více. Zamrzí, že spousta lidí nepřežije pád letadla, tudiž nezbyde příliš "jídla" pro kamarády kanibaly. Hloupé dialogy a špatní herci zde jsou tolerování, ale na kočku z Knock Knock se mi kouká hezky, mám k ní určité sympatie a fandil jsem ji . Nejbrutálnější horor roku ano, dekády však nikoliv. 75% ()
Nie som si istý, čo chcel Eli Roth povedať. Kanibalizmus je zlý? Je. Extrémni ochranári prírody môžu byť väčšie svine, než tí, ktorí denne zrazia k zemi stovky stromov v amazonskej džungli? Isteže, môžu. Alebo niečo iné? Neviem. Nie som si dokonca istý ani len tým, že on sám vedel, čo chce povedať. A či vôbec niečo. Azda by vari i bolo najlepšie, aby nechcel povedať nič. Lebo ak chcel „len“ šokovať, pobúriť, znechutiť a znepokojiť... tak nakrútil najlepší film svojej kariéry. Ak ním chcel aj niečo povedať... je naivný. Chvíľu trvá, kým sa to rozbehne, ale potom sa jatky už nezastavia. Vrtuľa, šípy, mravce, trhanie holými rukami, črevá... Tieto scény dokážu konkurovať aj peklu, ktoré v osemdesiatom rozpútal Deodato v hlavnom inšpiračnom zdroji The Green Inferna a to v Cannibal Holocaust. Dané pasáže si nikto normálny nebude užívať, ale svojím spôsobom sú fascinujúce. A to som sa ešte nerozpísal o rannej toalete. O scenáre v kanibalských teroroch nejde, ale toto bola bieda aj na ne. Prečo robil indiánsky kmeň obriezku cudzej bielej žene, keď to bol interný rituál na prekročenie prahu dospelosti? Odkiaľ hrdinka na konci vedela, že utečenkyňa svoju strastiplnú cestu k člnu neprežila? Veď to vedela len jej milenka a tá tesne po tom, čo to zistila, spáchala samovraždu. Prečo Indiáni neskonzumovali aj tých, ktorí zomreli pri havárii lietadla? Prečo tak nehospodárne narábali so zásobami živého jedla? Prečo na konci kryla kanibalov? A čo jej vlastne urobili v stane po nadrogovaní? Škoda, že o čo menej sa Eli držal v úzadí v gore, o to hanblivejší bol v oblasti sexu a nahoty. Dvojnásobne, keď mal k dispozícii kočky v čele s Lorenzou Izzo z Knock Knock. Niekedy je to až smiešne - dievča má nohavičky dve sekundy po tom, čo jej ich domorodci strhli a neskôr jej oblečením zakryjú spodnú časť tela, hoci idú robiť obriezku a to je jediná časť tela, ktorá by zakrytá byť nemala. Podozrivé je tiež to, že kanibalský film neobsahuje scénu znásilnenia. Viem, že to, čo tu píšem, môže nezainteresovanému divákovi pripadať zvrátené, ale toto je proste taký podžáner a ako každý podžáner, aj tento, či sa im to páči alebo nie, má svoje jasne stanovené pravidlá, ktoré by azda bolo fajn občas dodržiavať. ()
Znám jednu krásnou džungli a v ní temnou ves, tam žijou lidožrouti a ty se sváčo třes. Aneb kdo neochutnal člověčinu, jakoby nežil ( Osobně jsem se několikrát kradla večer do místní márnice pro stejky, takže lidožrouty plně chápu ) . Jako klaďáky tu máme partu mladých, tupých aktivistů, co jedou do Chile zachraňovat protestem vyhlazení místních obyvatel džungle a ty to tak dojme, že je pak samou láskou sežerou. Aktivisti už se netváří moc nadšeně, že se jim povedlo místní křováky zachránit, naopak toho hořce litují. Každej z nich se se stresem, kterej v zajetí prožívaj, vyrovnává jinak. Někdo sere do kouta (doslova), někdo si honí, další hraje na píšťalku...A jeden po druhém se stávají hlavním chodem vesničky. Film je klasická Rothovina - krvavé a občas celkem vtipný viz zhulení kanibalové. Na prdel mě to neposadilo, ale po těch sračkách, s označením horor, co jsem viděla nedávno, je to příjemná změna. PS : Nic proti Justýně, je to klasická blbka co jí člověk přeje smrt, takže pohodová hlavní hrdinka, ale škoda, že místo ní nejela protestovat židovka. Ta byla více šukézní a navíc měla mozek. ()
Podzimní hororová nálož se rozjela poměrně dobře, i když většina očekávaných projektů rozhodně nedopadla tak, jak bychom si přáli. To samé platí o dlouho odkládaném Green Infernu, které by na počátku osmdesátých let sice možná šokovalo, ale o nějakých třicet let později nemá nárok ani na to být alespoň diskutabilní. Což je docela škoda, protože vesnice hladových kanibalů, kterou vede svině se silně znepokojivým kukučem, vyloženě škemrala o chutňoučký masakr, z něhož by se svírala prdel. Bohužel, masný nářez je tu osekán na jednu porcovací hostinu, a ten adorovaný černý humor tu zastoupí holčičí průjem a klučičí honění šaška. Takže žádný zázrak, hele. Ale je dost možné, že za mojí možná zbytečnou kritikou stojí moje momentální - ne zrovna optimální - psychické rozpoložení. ()
Eli Roth už neumí bejt ani otravnej. Už to je emocionální zájem o jeho film, jaký je vzhledem k absolutní nezajímavosti nemístný. ()
Pižmový gastrofyzik Jiří by řekl: „Nemáte řidiče buldozeru, dejte tam aktivistu.“, ale tady vaří Zdenda. Sice nám trochu zčernal, v obličeji zežloutl a zmenšilo se mu poprsí, ale je to on. Nabídne v kouři uzené filety z nasoleného aktivisty, aktivistku nadívanou zelím či syrového aktivistu al dente. Popřál bych vám dobrou chuť, ale to by číšníka nesměl dělat Eli Roth. Úvod s masivní letákovou kampaní, cirkusáky a alegorickými vozy zvládl v pohodě, s tím on problém nemá, ale jak už bývá u něho zvykem, nedokázal najít rovnováhu mezi černým humorem a porcovacím gore, které je sice explicitní a odvázané, ale v současné době, kdy je dekapitací a podobných prasáren plný internet, už jen těžko šokuje či vzbudí kontroverzi. Kdyby místo sraní v rohu klece a zkouřeného humoru zapracoval na atmosféře, hned by Zelené peklo lépe dostálo svému názvu i odkazu. U scény mezi závěrečnými titulky jsem nabyl dojmu, že při jejím vymýšlení nějaký peruánský domorodec zaměnil Eliho čelní lalok za vajíčko na hniličku.. ()
Je mi total u prdele zROTHovanej smysl pre ELIhumor. Nakoukal Inferno / Holocaust / Ferox vyžmýkal nič a podal kečupovku s barevnými opičáky. Že gore ? Ani omylem. Zelená sice málem funguje ale tu si najdu jinde. Eli - Back Off ! ()
Eli Roth sucks ass. ()
Nejprve si naivní flétnistka vyslechne na vysokoškolské přednášce něco o ženské obřízce, pak se nechá strhnout vidinou pomoci v netknuté džungli v Amazonii, kde starověké kmeny trpí pod útiskem soukromých společností, kterým jde výhradně o zemní plyn. Přidá se tak ke skupince, která se chce v Peru „pomocí mobilů“ postavit buldozerům, jenže těžké stroje nebudou tím hlavním nebezpečím, které na ně čeká. Budeme holt muset držet pěsti, že balíček trávy zhulí celý kmen. Eli Roth se s diváky nikdy nemazlil, a tak nějak si tím vydupal proslulost. Užvaněný hororový nadšenec se mnohdy tvářil jako spása žánru, většinou ale zklamal, tentokrát si navíc dával hodně načas (takhle dlouho k nám filmy „chodily“ snad před dvaceti lety). Musím ale poznamenat, že jsem projektu docela dost fandil, a tu a tam sledovat, v jaké je fázi. Úvod se nicméně vleče, je nezajímavý, Roth se jen těžko odklání (nevím, zda záměrně) od docela pitomých dialogů. Jakmile se ocitneme v deštném pralese, je to jiná káva (ač je samotný protest aktivistů docela úsměvný), která vygraduje pádem letadla. Od té chvíle se otvírá řada možností posunout tenhle kus někam dál. Jenže Roth se vedle exhibicí s maskami a krvavými momenty zmůže jen na pár zajímavějších sekvencí (třeba na to, co se děje po samotném pádu letadla). Uvěznění mezi domorodci prakticky neprodává, chybí napětí, o postavy nemáme strach, tvůrci neumí navodit řádnou atmosféru, dialogy skřípou a vlastně chybí i ona brakovost, chcete-li to tak nazývat. Roth namísto toho, aby překračoval díky kanibalskému kmenu plném gurmetů hranice vkusu a vyvolával kontroverze, předkládá scény (třeba průjem jedné ze zajatkyň, který nemá pražádný význam), které mohl nabídnout v jakémkoliv jiném žánrovém balení. Roth je mizerný vypravěč, nezklamal, ale potenciál neprodal. ()
Nakoľko Justine svojim názorom počas prednášky na vysokej škole prejaví súcit s ľuďmi žijúcimi v starých kultúrach, ktorý sú pomaly ale isto vytláčaný zo svojho územia divokej prírody, dostáva od jedného zo spolužiakov nečakanú príležitosť. Spolu s niekoľkými dobrovoľníkmi vycestovať do Chile, kde chcú v jednej z džunglí zorganizovať protest. Po priviazaní sa k stromom či ťažkým stavebným strojom ich však čaká nemilé prekvapenie. Nie však v podobe pomerne drsného zásahu tamojšej ochranky, ale následnej leteckej havárie, kedy sa po páde do doposiaľ nepoznanej časti džungle, nečakane ocitajú v rukách tých, ktorým pôvodne prišli pomáhať. Snímok je nominovaný na niekoľko cien, takže ako fanúšik horor žánru som bol plný očakávania. Niekoľko nelogických faktov zo scenára sa u Rotha jednoducho neminie. On v tomto proste lieta rád, takže pre "slabomyseľných" je každý jeho kúsok z tvorby doslova zadosťučinením. Keď si však odmyslím tieto jeho prešľapy a spomeniem si na niekoľko jeho hororov (áno kurva - HOSTEL! ), dávam jeho tvorbe "veľké" ÁNO. "Green Inferno" je celkom slušný nárez, ktorý hororovému fanúšikovi, obzvlášť milujúcemu gore, pripraví zopár pekných prekvapení. Sledovať detičky ako obhrýzajú bedrový kĺb, to je teda riadna slasť. Taktiež som bol v nemom úžase aké "komediálne" pasáže s prvkami čierneho humoru Eli Roth do tohto snímku vložil. Z celkového hľadiska teda spokojnosť - 70% ()
Takže kdo se těší na poctivou nálož gore ve stylu původních Kanibalů, tak bude možná zklamán. Nebo teda gore tam je požehnaně, ale film hraje víc na odlehčenou notu a nebere se až tak smrtelně vážně, což je možná i plus, protože některý ty vážně míněný kanibalský filmy byli taky pěkný kraviny. Eli Roth po Knock Knock podruhé celkem příjemně překvapuje. Teda není to žádná bomba, ale ani neurazí.55% ()
Milý příspěvek do téměř mrtvého žánru kanibalských filmů, který vytěžil maximum (ale ne všechno) z filmů uvedených v závěru titulků. Nádherná příroda, naivní mladí Američané (kromě jejich vůdce) a domorodci, kteří jakoby vypadli z filmu Maska rudé smrti. Zde těžko vymýšlet něco originálního, takže poučený divák jistě překvapení nečeká. Omladina se vydá do Amazonie, při návratu se porouchá letadlo (moc hezké přistání v bujné zeleni okořeněné např. setkáním se stále se točící vrtulí), zajmou je divoši...no a pak už se chystá hostina. Chyběly mi souboje zvířat na život a na smrt (nojo, dnes by neprošly) i naražení na kůl, které se nabízelo. Zajímavým momentem bylo využití marihuany, kdy se člověk musel smát společně s domorodci - nejrozkošnější pak bylo děvčátko prchající s obří nohou. Vůbec se u filmu hodně nasmějete. Omladině jsem samozřejmě přál to nejhorší, těšil jsem se na rituál s pannou a na to, jak bude skoncováno s největším hajzlem. Ne všeho jsem se dočkal...ale nechť. Snad jen ti mravenci byli příliš digitální (v originále použil Deodato skutečné). Gore umírněné, to mne do jisté míry zklamalo. I tak se jako fanoušek žánru přikloním k vyššímu hodnocení, byť na Deodatovy Kanibaly tohle prostě nemá. ()
Reklama