Obsahy(1)
Obdobie dospievania môže byť veľmi komplikované. Riley, která je vytrhnutá zo svojho starého života na americkom Stredozápade potom, ako sa jej otec musí kvôli novej práci presťahovať do San Francisca, nie je žiadnou výnimkou. Rovnako ako my všetci, aj Riley je zmietaná svojimi emóciami – Eufóriou, Strachom, Hnevom, Nechutenstvom a Depresiou. Všetky tieto emócie spoločne nažívajú v tzv. Riadiacom centre v mozgu, odkiaľ jej pomáhajú vysporiadať sa s nástrahami bežných dní. V čase keď sa Riley snaží vyrovnať so zmenou, ktorú jej prináša presťahovanie sa na nové miesto, prepukne v Riadiacom centre zmätok. A hoci sa Eufória, ako Rileyina dominantná emócia snaží zachovať pozitívne myslenie, objavujú sa medzi jednotlivými pocitmi nezhody v tom, ako sa najlepšie vysporiadať so životnou zmenou, novým domovom a školou.Či sa už jednalo o dobrodružný balónový let vysoko v oblakoch, alebo o veľkomesto plné príšeriek, oskarový režisér Pete Docter sa vždy snažil zaviesť divákov na neobyčajné a nápadité miesta. V najnovšom prírastku do kolekcie Pixaroviek sa prenesieme na jedno z najpozoruhodnejších miest vôbec – priamo do ľudského mozgu. (Saturn)
(viac)Recenzie (1 183)
Jestli tohle má být novodobá pohádka pro děti, tak mě radši zabijte. ()
Možná budu až moc modrej, já ale v tomhle případě nechci bejt tak úplně žlutej. Co se originality týče, válí Inside Out jak blázen a hravě vrhá stín na všechny animáky posledních let. Taky postavy jsou super (Smutek, Bing Bong) a řada scén, u kterých jsem pukal smíchy, je vyloženě geniálních. Dokonce ani Michael Giacchino – pro mě absolutní packal – mi nijak extra nevadil, stvořil vcelku decentní a neobtěžující soundtrack (i tak ale mohl předvést něco víc). Jenže! Navzdory tématu a vší tý originalitě nedokázali tvůrci vůbec zužitkovat vnitřek hlavy. Navštívíme sice vše od centrály až po hluboký podvědomí, ale všechna ta místa – byť jsou znázorněna fyzicky/vizuálně – postrádají atmosféru, nějakej feeling, kterej by dokázal i dospělýho člověka odpoutat od reality – ta místa jsou tak posednutá svým barevným podáním, že jim chybí jakýkoli pocity, jakýkoli charakter. Protože ačkoliv je film primárně pro děti, obsahuje elementy, který děti nemůžou chápat, mělo to jít proto klidně ještě hlouběji a roztočit emocionální kolotoč, který by nás prohnal od štěstí ke strachu až k nádhernýmu finále (a to vážně hezký je). Takhle je to jenom další z přebarevných animáků pro děti, zato s poselstvím a řadou myšlenek, které pochopí pouze dospělý. Slabší čtyři, dávám tři. ()
Celkem pěkně animačně zvládnutá a poměrně zajímavá taškařice. Nejvíce vtipné mi připadaly konfrontace více myslí. Kupříkladu táta vs. máma, apod. V Rileyině mysli byla na můj vkus celkem nuda. Tedy nuda z toho pohledu, že se nebylo čemu smát. Děj jako takový určitý spád měl a celkem jsem se těšil, s čím za chvíli tvůrci přijdou. Do pětice emocí bych si netroufal řadit znechucení. To je dle mého úsudku je to značně druhořadý pocit ve srovnání se zbylými čtyřmi. V pohádce stejně nedostával téměř žádný prostor. Jinak se jedná o nápad opravdu velice originální. Těžko říct, jak to celé bude vnímat mladší publikum. Přeci jen spousta věcí pro ně nemusí být až tolik vstřebatelných. Za sebe bych to viděl na takové pěknější 3 hvězdy. Cosi do sebe to rozhodně mělo. Jen mi tam opravdu žalostně scházel nějaký humor. Červené tlačítko "puberta" slibuje pokračování. Tak uvidíme... Viděno v rámci Filmové výzvy. Film jsem dostal od uživatelky tatanapope. ()
Animák roku 2015! Po delší době animovaný film, který nemá ryzího hlavního hrdinu, neřídí se typickými klišé typu "přehnané akční scény pro vyplnění času", "velká předvídatelnost", apod. Pixarovští tvůrci Inside Out (V hlavě) opět stvořili originální námět, který je vskutku fascinující a ohromující! Radost, smutek, nechuť, strach a vztek k životu ať chceme či nechceme potřebujeme, nebo spíše jsou tyto fakty naší součástí každého človíčka na této planetě. O mysli člověka a jeho pochodech byl celý tento skvostný animovaný snímek a musím uznat, že tak propracovaný animák do sebemenších detailů, ze kterých jsem až žasl údivem jsem dlouho neviděl. Velký palec scénáristům a přeji mnoho ocenění, protože tento snímek si je opravdu zaslouží. ___ (Cinestar, Hradec Králové) ()
Strašně se mi to líbilo. A žehnám originálu, s dabingem bych si to asi tak neužil. Moc zajímavý nápad, vizuálně krásně provedený. Ano, Inside Out trpí trochu patosem (která Disneyovka ne?), ale příběh pěkný a spousta a spousta momentů k slzám smíchu. Snad všechny mozkové fazole, sny, pohledy do hlav ostatních (hlavně tedy kočka, kluk a rodiče u večeře), vysávání vzpomínek... Hned po titulkách bych si to střihnul znovu. A určitě tak v budoucnu ještě udělám... 100% ()
Po dlouhé době je tu zase chytrá Pixarovka. Je to opravdu zajímavé zamyšlení nad tím, jak fungují vzpomínky a emoce. Možná vážně v každém z nás o moc soupeří Radost, Strach, Smutek, Vztek a Nechuť. Každopádně malá Riley si těchto problémů užije až až. Když některé z těchhle klíčových emocí vypadnou, všechno se začne bortit jako domeček z karet. Je vidět, že si na tom borci v Pixaru dali zase hodně záležet a předložili nám hned několik zajímavých nápadů. Vskutku hezký svět to byl. Pozoruhodná byla třeba tvorba snů. A během dospívaní samozřejmě prochází obměnou. "Kdo má narozky?" :D ()
Co na tomto animovaném snímku všichni vidí vůbec nechápu. Příběh je úplně o ničem, postavy jsem nesnášel a vůbec mě ten film nebavil. Jako nezlobte se na mě, ale sledovat to, jak nějaké emoce zachraňují náhodné vzpomínky, zatímco se holka mění ve spratka bylo pro mě kruté utrpení. Bylo to mdlé, vzalo to skvělou myšlenku nahlédnout někomu do hlavy a do jeho emocí a úplně se s ní potácelo. I na dětský film bylo poselství přinejlepším zjednodušené a také dvojsečné, protože se dalo vykládat tak, že vede děti k tomu, aby se nechaly zcela ovládat svými emocemi. Tenhle film mě prostě nezaujal. Řekl bych, že je spíše hodně orientovaný na dětské publikum, než na dospělého diváka a celkově je takový nezdravě přihlouplý. /20%/ ()
Tak tenhle animák se povedl, je fajn že autoři se nebáli jít na cestu vážnosti, takže ve filmu se objeví docela dost smutných věcí. A byť je to animák, ve kterém je dost humor a legrácek, tak ta vážná stránka, ta se mi prostě líbila o trošku víc. Všechny emoce se mi líbily, byť se smutkem, sem měl do poloviny problémy, ale pak mi bylo jasné o co autorům šlo, takže jak Riley i já sem to musel přijmout. Je trošku škoda, že to neni delší a že sem tam nemohlo pořádně rozvést, jak moc Riley tím odloučením trpí, ale jasně má to být hlavně pro děti a né tíživé drama, ale pár minut na víc by určitě neuškodilo. Sem zvědavý jestli autoři půjdou do druhé dílu - puberta, to už by zase bylo o něco zajímavějšího, hlavně z pohledu emocí. A tu pětku si film zaslouží, byť by se, sem tam, dalo něco vytknout, ale tohle je nečekaně dospělý animák. ()
A pokračujeme v "Pixar maratóne" s ich veľkým hitom roku 2015 - "Inside Out". Pamätám si, že na tento film som bol ohromne zvedavý. Už v roku 2013 som sa naň veľmi tešil a bol zvedavý, čo dokážu Pixar priniesť do tohto nápadu. Vyzeralo to veľmi zaujímavo. A s príchodom trailerov sa moje nadšenie ešte zvyšovalo. Vyzeralo to, že sa z toho stane vynikajúci film. A skutočne sa aj stal jedným z mojich najobľúbenejších filmov roku 2015. Ako to vyzerá dnes? Myslím si, že kedykoľvek tento film vidím, stáva sa v mojich očiach ešte lepším a lepším. Pretože stále sa v ňom dajú nájsť veci, ktoré som si prvýkrát nevšimol a obohatiť sa o ne. V prvom rade musím povedať, že je to film plný nádherných momentov. O tom ten film je. Rovnováhe momentov, ktoré prežívame v živote. A ukazuje rovnako aj to, že človek by mal dať svojim emóciám skutočne priestor na to, aby voľne dýchali. A takisto aj to, že v detstve sú naše pocity veľmi jednostranné a momentky v nás vytvárajú jednofarebné emócie. No s postupom času sa tieto emócie dokážu viac spojiť a fungovať spolu. A vznikajú aj nové emócie, ktoré sme predtým nikdy neodhadli. A je to skutočne silne spracované. Riley je vynikajúcou postavou, jej emócie sú silne spracované a okrem toho je tu vynikajúca voľba hercov v dabingu. Je tu ohromné množstvo pamätných momentov, že ani neviem kde začať. Narodenie Riley, Prvý deň v škole, Joy kĺzajúca sa počas snívania s Riley, pády ostrovov osobnosti, Joy v jame zabudnutia, filmové štúdio na spracovanie snov, záverečná scénka keď sa Riley vráti domov... je toho ohromné množstvo. A všetko to skutočne do seba fantasticky zapadá a vytvára absolútne nádherný, farebný, emotívny a silný film, ktorý človek môže vidieť miliónkrát a nikdy ho neomrzí. Rovnako aj hudba vo filme je spracovaná vynikajúco. Dáva tomu presne ten šmrnc, ktorý potrebuje. A potom je tu aj ohromná dávka fantázie a kreativity, ktorá vypláva nádherne na povrch. A Bing-Bong je úžasný. Animácie sú skvelé a veľmi dobre skombinované najmä v časti abstraktného myslenia. Neviem čo by som viac povedal. Film ma vie rozosmiať, vie ma rozplakať, vie vo mne vyvolať rovnaké pocity ako v Riley pretože zo svojho detstva si pamätám určité veci tiež. A cítim, že všetko to, čo ona prežíva, by som prežíval rovnako. A film je veľmi dospelo podaný, jedná s nami seriózne a vie presne čo má odkázať a robí to vynikajúco. A môj názor naň ostáva aj po viacerých videniach nezmenený. A stále ho odporúčam rovnako silno ako prvýkrát. "Inside Out" je jeden nádherný nádherný Pixar film. Hodnotenie: A+ ()
Po dlouhé době opět příjemná Pixarovka, jistě lepší ve všech ohledech než letošní Mimoni. Film je příjemně zpracován, nechybí skvělá dávka humoru a hlavně, co dělá tento film tak skvělý, je originalita. V druhé polovině jsem se trochu nudil, ale nebylo to nejhorší. Opravdu zajímavý animák, jen doufám, že něco podobného se neděje opravdu v našich hlavách. Pixaři se zase vytáhli a doufám, že příští jejich počin nebude opět zklamání. ()
No sláva, u Pixaru přestali sázet na jistotu a zase přišli s něčím originálním! Pohled do hlavy dvanáctileté dívky je přehlídkou výborných nápadů, vedle kterých vypadá náš svět dost obyčejně. Road movie emocí vnitřkem hlavy také silné emoce vyvolává. Český dabing patří na špičku této kategorie. Zatím dávám 90%, ale třeba půjdu po příštím shlédnutí výš... ()
Rozprávka o tom, že ľudia majú v hlave okrem iného aj kopec emócií, ktoré tam majú svoje miesto a mali by ísť ruka v ruke, aby to bolo ono. Konkrétne toto je štúdia pocitov malej jedenásťročnej Riley. Je to celkom zábavné, poučné, len rozmýšľam, či to tie deti vlastne všetko pochopia, ale ak aj nie, tak je to dostatočne farebné, aby ich to zaujalo a udržalo ich pozornosť. A neodchádzajte z kina, popri titulkoch idú výborné scénky. ()
Pixar nás zaviedol do ľudskej mysle a okúzľujúcim spôsobom. Výnimočný nápad podaný deťom ale aj dospelým vtipným spôsobom. V hlave nás ovláda a medzi sebou spolupracuje a niekedy aj súperí 5 emócií: radosť, smútok, hnev, strach a nechuť. Nie je to ale v skutočnosti v našej hlave naozaj tak? Pravdepodobný oscar bude zaslúžený minimálne za originalitu. ()
Někdy i nepatrné příčiny mohou mít velké následky, a když se něco zničí, je to pryč a už se to nevrátí. To je poučení, které mi předala nová pixarovka. Ale taky dodala, že to ztracené někdy mohou nahradit věci ještě lepší než byly ty původní. Pokud tedy budu mít všech pět pohromadě. A to doufám mám, protože v mém řídícím centru se při sledování o knipl neustále přetahovala nejen Radost (nad humorem, animací, desítkami vtípků i spoustou výborných nápadů, a nejen těch týkajíchc se provozu v hlavě) se Smutkem (v dojemných momentech filmu), ale také Strach (když začalo ztrácet švih), Hněv (nad nevyužitými možnostmi, které téma nabízelo) i Znechucení (nad infantilními berličkami a vycpávkami). Celkový dojem je určitě potěšení, jen je trošku šmrcnuté pocitem, že už to nemá tu svěžest a natěšenost původních pixarovek. ()
90 % Emoce zejména v závěru šlapou na plné obrátky, ale pořád mám pocit, že z toho námětu šlo vytěžit ještě o trošku víc. :) ()
Tak skvělá idea, která je tak špatně rozpracovaná a příliš zjednodušená do aspektů několika emocí. Příběh se ztrácí v abstraknu nesmyslna - škoda. ()
Pixar Animation Studios - P I X A R, je štúdio, ktoré stále patrí medzi absolútnu špičku na poli animovaného filmu, pričom, viem, že dávne a najlepšie časy, má už dávno za sebou, ale môže sa stať, že bude mať čím ešte prekvapiť. V hlave - Inside Out, by som zaradil, ako - príjemné prekvapenie, ale maximálne - účinné pre deti do 8. rokov, to by som musel mať aspoň o 20. rokov menej, aby som sa cítil pri pozeraní, ako ryba vo vode. Myšlienka je zaujímavá. Príbeh dievčiny, ktorá sa s rodičmi presťahuje z Minnesoty do San Francisca, kde si nemôže vôbec zvyknúť. Všetko, čo ju trápi, vidím prostredníctvom vo vnútrajšku jej hlavy, t.j - v mysli kde sa odohrávajú - pozoruhodné veci. Film srší nápadmi, abstrakciou, vizuálnou stránkou, ktorá berie dych, výborným - pôvodným znením, ale predsa, som už na to starý, aby som sa cítil, ako malá Riley. Pochopil som, o čo jej ide, ale vrátiť sa niekedy, už nie je možné, treba si zvyknúť, na to, čo aktuálne, je k dispozícii, a tak neostáva už nič iné, ako sa cez to všetko preniesť, potom - prídu i dobré časy, nové začiatky... Dospelák sa pri tomto - nudí o čosi viac. ()
Smál jsem se u toho a jednou se nechal dojmout. To jen, aby bylo jasno, na čem jsme. Jenže taky jsem se nudil, občas si zaklepal na hlavu a párkrát dělal takové to protáhlé "meeeh", když všechno na plátně padalo, křičelo a vráželo do sebe. Znáte to - třaskavá švanda pro všechny. Když já se do Inside Out fakt nedokázal ponořit. A dokonce si pod Pixarovku dovolím napsat skandální výrok - ten vizuál je fakt divně umělej. Všechny postavy jsou mi vzhledově nesympatické. Nebaví mě amorfní psychopaňáci z balonků a bez hran. Dokonce mi povětšinou přijdou dost odporní. Nemusí být všechno zaoblené a hladké. Já se přes obrazovku nepoškrábu. Takhle to Pixar přece dřív nedělal, ne? Nebo u lidí ano? Chápu, že se bavíme o "uvnitř" malé holčičky, ale SPOILER oni děti nejsou retardi. Inside Out má úžasný námět a spoustu zatraceně zajímavých momentů. Souhlasím - chytré to je. Ale možná kvůli nějaké kompenzaci má taky Inside Out ohromné množství padání, kvílení, vrážení a hýkání. V pár momentech to opravdu vypadá, jako bych koukal na Teletubbies verzi Alenky v říši divů. Tohle vážně je mix Disneyho a Pixaru, ovšem s tím dodatkem, že obě společnosti se vzdaly hran. Vizuálních i příběhových. U prvního nakouknutí do cizích hlav jsem věřil, že to v sobě pořád Pixar má. Vždyť já od nich zbožňuju 90% všeho, co kdy vyhodili do kin. Jenže pak Inside Out ubíhalo dál a mně došlo, že tady žádný Mike Wazowski není a že to procent možná znovu o něco pokleslo. A ještě jednou - abychom věděli, na čem jsme. V hlavě není pitomej ani blbej film. Je to možná dokonce dobrej film (what a TWIST), ale strašně mě štve aktuální grafické směřování Pixaru (aktuální trailer na Dinosaura je k nedokoukání) a obrušování příběhových hran. ()
Dost geniálně nápadité. Když to porovnám s věcmi, kterým jsem dal 4*, tak toto prostě nemůže mít stejně :). ■ "Byly jsme spolu. Jen ona a já ... ... ... asi 33 sekund." ()
Dokonalé v každém směru! :-) ()
Reklama