Réžia:
Josh BooneKamera:
Ben RichardsonHrajú:
Shailene Woodley, Ansel Elgort, Willem Dafoe, Laura Dern, Nat Wolff, Lotte Verbeek, Sam Trammell, Mike Birbiglia, Maurice Nathan Weert, Emily Peachey (viac)VOD (4)
Obsahy(2)
Hazel a Gus sú dvaja výnimoční tínedžeri, ktorých spája ironický čierny humor, pohŕdanie konvenciami a predovšetkým láska. Ich vzťah je o to neobvyklejší, že sa zoznámili na stretnutiach skupiny pacientov bojujúcich s rakovinou. Šestnásťročnej Hazel Grace Lancasterovej pred troma rokmi diagnostikovali rakovinu štítnej žľazy. Na terapii sa zoznámi s rovesníkom Augustom Watersom, pacientom vyliečeným z leukémie, ktorý na stretnutiach skupiny podporuje svojho chorého kamaráta. Keď sa ich vzťah začne prehlbovať a z obyčajného priateľstva sa zrodí láska, Hazel sa snaží zachovať si odstup, pretože sa bojí, že už čoskoro zomrie a Gusa jej smrť poznamená. Ale Gus sa snaží splniť jej najväčšie želanie - letieť do Amsterdamu a stretnúť sa s obľúbeným spisovateľom Peterom van Houtenom, aby získala odpovede na svoje otázky k jeho knihe. Čaká ich veľké dobrodružstvo, ktoré Hazel prežíva s niekým, koho sa konečne nebojí milovať. Obaja majú veľmi rozdielne pohľady na svet a odlišné predstavy, čo je dobre prežitý život. Vďaka láske však spoznajú, že aj krátky život môže byť bohatý. Aj za niekoľko mesiacov sa dá prežiť malá večnosť a niektoré nekonečná sú väčšie než iné. (TV JOJ)
(viac)Recenzie (809)
Vážně nevím, proč u toho všechny holky tak brečí. Připadá mi to jako až moc klasické drama o smrtelné nemoci. Navíc tady člověk ví už na začátku, jak to skončí. Takže vážně žádný obdivuhodný konec nebo celý příběh. Jasně herci to zahrály skvěle a je to taky vymyšleno dobře, ale to nestačí. ()
Úvodní hodinka ve mne vyvolávala dosti rozporuplné pocity a příliš mě za srdíčko nechytila. Filmů o rakovině už jsem viděl spoustu a po úvodních minutách jsem nabral falešného dojmu, že tenhle bude jen jedním z mnoha. Opravdu připomínal obyčejný snímeček o jenom mladém cool páru, kde jeden našel v druhém spřízněnou duši a společně si užijí poslední chvilky svých životů. Film začal být ovšem neskutečně intenzivním po střetnutí s velice příjemným panem spisovatelem. Jako by se všechno rázem změnilo. Emoce ve mne najednou začaly bujet jako rakovinné buňky. Vůbec mi nevadilo to všudepřítomné citové vydírání. Nechal jsem se vydírat hrozně rád. Některé dialogy byly vskutku impozantní a hrozně intenzivní. Mnohokrát se mi slzička proháněla poslední zatáčkou. Sem tam se samozřejmě dialogy překlenuly do sraček, ale tak to už prostě chodí. Můj zážitek byl zřejmě umocněn tím, že jsem snímek sledoval s osobou, na které mi opravdu hodně záleží. Filmu celkem slušelo i herecké obsazení, ačkoli většinu aktérů nemám moc rád. Velice příjemný byl i soundtrack, ačkoli většina těch slaďáren není mým šálkem čaje. Zde ovšem skvěle dotvářel dramatickou atmosféru. Snímek se mi dost líbil. Samotného mě to překvapuje. ()
Velké zklamání! Takový typický teenage film s vážnou tématikou (rakovina) snažíce diváka emočně zadusit. Čili je to film určený hlavně pro ženské pokolení, které takovéto přeslazené sarapatičky docení. Podobný film s názvem Teď a tady (Now Is Good) je úplný opak tohoto výkřiku do tmy. Tam funguje vše jak má, hlavně po té emocionální stránce, na kterou filmy s touto tématikou hodně stavějí. ()
To jsem se zase jednou krasne nudil. 2 hodiny hoven a zvaneni. Drtiva vetsina dramat jsou pro me nepochopitelna dila. Ja vubec ani nevim, proc na takovehle veci koukam. Opravdu jsem dojatej na laskou nemocnych. Fakt. ()
Nechápu, kde se bere ta potřeba nadějný a sympatický film potopit naprostým utopením v slzách. Začátek byl fakt slibný. Hlavní dvojka, ze které jsem měl už předem větry, neb Elgort vypadal podle fotek víc jako holka než Woodley a naopak, si mne hned získala svou sympatickou neokoukaností a positivním přístupem k životu (a smrti). Byla prostě radost se film koukat, (ne)příjemně překvapil Dafoe a už jsem se tak vnitřně šteloval i na těch pět hvězd. Potom jsme začali přisypávat cukru, což mne tedy zklamalo, ale na druhou stranu jsem si říkal, co by to bylo za americký film bez trochy toho patosu. Ano, trochy. I tady se sice našly lepší momenty (házení vajíček s Isaacem), ale celkově už to šlo celé do kopru, falešným pohřebem počínaje a doopravdickým konče. Je to škoda, ale nedá se svítit. Ten konec byl hrozný... a hlavně zbytečný. Každému bylo jasné už z první půle, jak moc se milují atd atd... 60% ()
Natočit film o dvou lidech, kteří mají rakovinu je sice dojemné, ale když z toho někdo udělá kýčovitý romantický film, kde herci půlku filmu probulí, moc velkou hodnotu to nemá. Obzvláště pak, když ze sebe všichni sypou naprosto nesmyslné a hloupé dialogy, připadá si hloupě i divák. Nakonec si pak člověk z filmu ani nic neodnese... ()
Překvapivě dobrý film, který první hodinu dokonce ani nijak zvlášť nehraje na divákovy city, za což má ode mne velké plus. A i když mi v prvním okamžiku ne úplně sedl Ansel Elgort v roli Augusta, nakonec společně s Shailene Woodley vytvořili sympatické ústřední herecké duo. Celá zápletka kolem Amsterdamu byla zprvu zajímavá, ale celá ta odbočka k oblíbenému spisovateli mi nakonec přišla trochu umělá - jen abychom mohli pár spatřit, jak se sbližuje v romantickém evropském městě. Závěr snímku však bohužel začal sklouzávat s slzopudnému průměru, ale to nic nemění na tom, že TFiOS patří k tomu lepšímu mezi jiným "jsem-mlád-a-umírám" filmy. ()
Sedím a myšlenky se mně honí hlavou. Byl to jen sen, či skutečnost? Viděl jsem opravdu stejný film, o kterém většina místních uživatelů píše převážně jen v superlativech? Asi ano, což nic nemění na faktu, že mě skoro vůbec neoslovil. Tak strašně uhlazený, tak strašně slzopudný, v tom typicky americkém zpracování a hlavně pro mě úplně nevěrohodný. Prostě nic, co by stálo za nějakou vzpomínku, kromě snaživé Shailene, která zdaleka sama na nic nestačila. A vlastně ani nemohla, zbytek stojí jen za zlámanou grešli. ()
Je možné, že ide o priemerný, možno až nadpriemerný film. Problém je v tom, že som ho nedokázal dopozerať. Akonáhle zacítim faloš a pózerstvo, všetky ostatné prednosti strácajú pre mňa hodnotu. Som poznamenaný filmom Griffin a Phoenixová (originálom z roku 1976), ktorý nastavil nedosiahnuteľnú úroveň a aj keď som videl niekoľko ďalších filmov z problematiky osôb postihnutých nevyliečiteľnými chorobami, dotiahli to aspoň na nadpriemernú úroveň, čo sa tomuto filmu v mojich očiach nemôže podariť. ()
Umírací romantika zrovna není můj oblíbený žánr, ale tady to dlouho vypadalo, že se pojede spíš ve šlépějích nezávislého hitu 50/50. Bohužel, film neví, kdy skončit. Několikrát nastavovaný závěr ve mně vyvolal pocit, že to byl ten docela povedenej film, co tady umřel. Zbývá ještě poklona všem těm hercům, co jsem buď nikdy neviděl, nebo si jich nevšiml, protože zejména díky nim a dobře napsaným postavám to všechno ještě pořád nadprůměrně dobře funguje (70%). ()
To, že Ansel dá Augustusa lepšie ako Shailene dá Hazel, to som teda nečakala. Chlapec naozaj prekvapil. Ja ako čitateľ knižnej verzie som bola vcelku spokojná, tvorcovia netlačili na pílu a ani film nebol slzavé údolie, John Green je hádam tiež spokojný. A prudko počúvateľný soundtrack! ()
V ére, keď sa roztrhlo vrece s metastázovými filmami ide o jeden z najlepších kúskov, lebo nejde prudko po slzách a citovom vydieraní, ale prináša aj humor, aj náhľady na svet a život ako taký. Našťastie sa išlo po predlohe, nie po plači. A názov netreba brať doslova, lekár aj tak povie, že na vine je genetika a nesprávny životný štýl. ()
Jeden z těch lepších filmů z kategorie umírání na rakovinu. Lehkost, černý humor, tím, jak se film snaží být nad věcí, jde do hloubky, což naopak vtáhne diváka to vodopádu slz. Je to slalom mezi humorem a pláčem. Jak napsal KarelR: je to dramedie. ()
Těžký sentiment. Tyhle hvězdy se snaží být pro diváka dojemným příběhem, který zacloumá s emocemi, ovšem ve výsledku jsou pouhým patosem, kde se střídají slzy se smíchem. Není zde nic překvapivého, nic ambiciózního, zkrátka nic, kvůli čemu bych musel uvažovat o lepším hodnocení. Hlavní duo je přesvědčivé, některá slova stojí za zamyšlení (Willem Dafoe) a hudební kompozice zahřeje. Bohužel to, co se od filmu takového ražení očekává, se nekoná. Závěrečné slzopudné scény vyzní do prázdna a emoce, které mají vzniknout z osudů postav vyšumí do neznáma. Josh Boone to nejspíš vzal za špatný konec a nebo je ze mě už příliš velký cynik. 50% ()
Dám štyri, ale mierne nadhodnocujem. Niežeby film nebol dojímavý a dobre zahraný, ale na rozdiel od 50/50 mi tam chýbalo niečo navyše, čo by z tragického príbehu spravilo originálnejší film (čo sa tvorcovia čiastočne pokúsili prostredníctvom postavy Willema Dafoa). Pár myšlienok stojí za to... ()
Lépe to zpracovat nešlo aneb film, kterému se dá lehko podlehnout i přes to, že používá ty nejlacinější citověvyděračské postupy. ()
Výborná a na pilu netlačící romantika, která rozesměje i rozpláče. Výborní herci a kvalitní scénář, který diváka zaujme natolik, že ho postavy a jejich vztah (který ničí zdravotní komplikace) udrží od začátku i do trochu natahovaného konce. Inteligentní i zábavné zároveň. ()
Mně taky hvězdy nepřály - při výběru z řady dying young... a nevím, proč jsem si myslela, že tentokrát to bude jiné. Už tragický casting, od dřeváka Augusta po matku Hazel (Víte že?... Laura Dern je jediná herečka, které se podařilo ošálit kameru při screen testech? Nu a teď se s tím už nedá nic dělat), podtrhuje pramalou péči věnovanou výběru herců, hřešíc na morální ukázněnost diváka, který nebude chtít být nařčen z emocionální tuposti a ukázněně prožije všechno, co se mu předhodí, takže k nekonečnu banálních klišé v oboru filmového umírání se nebojí přibalit ani antikuřáckÝ leták (MINISTERSTVO ZDRAVOTNICTVÍ VARUJE: KOUŘENÍ ŠKODÍ VAŠIM METASTÁZÁM!) a pro odlehčení nějaké to těžkopádné glosování situace hrdinů i něco asociací s Annou Frankovou - vše podmáznuto ukázkou hudebního nevkusu v praxi. Oslnila mě jediná pozitivní novota - generálka vlastního pohřbu, myšlenka, že pohřby ve skutečnosti nejsou pro mrtvé, má rozhodně něco do sebe, asi bych to zavedla, ačkoli takoví motorkáři by utřeli, leda by ten falešný funus uspořádali vždy před sezónou... Jiskru naděje pro vyšší hodnocení jsem přesto ještě neuhasila doufajíc, že zbytky soudnosti autorům nedovolí, aby se Willem Dafoe zjevil na posledním rozloučení (kašlu vám na spojlery), chyba v mém chorém úsudku, byl tam a jedna hvězda tak zůstane varováním před melodramaty ze stejného ranku... čest výjimkám! ()
Ani jsem si nevšiml, že má tenhle film přes 2 hodiny. Tak nějak plynul...plynul...a stále víc a víc se mi zarýval pod kůži...cítil jsem každou bolest i radost tohoto páru. Téma je sice ohrané, ale musím říct, že pokud se podá takovým způsobem, tak nemám nic proti. Jen škoda, že jsem se díval sám, s přítelkyní by to bylo lepší. 90% ()
O tomto filmu jsem slyšel spoustu věcí z různých zdrojů, nicméně jsem s jeho zhlédnutím dlouho otálel, jelikož jsem tušil, že to bude tlačil hodně na city, když jsou hlavními tématy filmu mladí lidé trpící vážnými chorobami, tudíž se dalo očekávat, že tam bude někde v povzdálí viset smrtka. Ve výsledku je to takový hořkosladký film, kde na jednu stranu sledujete, jak si hrdinové užívají čas, který jim zbývá, zatímco na druhé straně tam je přítomna blížící se smrt, která si bohužel nevybírá. Asi bych se na to znovu nepodíval, nicméně i tak mohu tento snímek doporučit dál. Zkrátka film, který ukazuje skutečnost, že těžké nemoci a smrt nejsou záležitostí jen starší generace, a proto je důležité si užívat plnými doušky každý den. ()
Reklama