Réžia:
Irena PavláskováKamera:
David PloyharHudba:
Jiří ChlumeckýHrajú:
Karel Roden, Marie Málková, Zuzana Vejvodová, Václav Neužil ml., Jitka Sedláčková, Vanda Károlyi, Jenovéfa Boková, Vilma Cibulková, Marika Procházková (viac)VOD (5)
Obsahy(1)
V příběhu se vracíme k některým osudovým křižovatkám turbulentního života hlavního hrdiny (Karel Roden), člověka, který je obdařen nejedním výjimečným talentem, živelností a vášní. Všechny tyto vlastnosti mu přinesly slávu i odmítání, lásku i zradu, zástupy obdivovatelů i osamocení. Středem Janova života vždy byly ženy. Ať ty, které pózovaly před objektivem jeho fotoaparátu, nezřídka postavy až pitoreskní, či ty, jež ho obklopovaly v soukromí. Dcery, manželky, milenky, sexuální přítelkyně, intelektuální obdivovatelky. Jedny nezištně milující a oddané, jiné podváděné a zhrzené, další sdílející s rozkoší jeho bouřlivý život. Ale i takové, které s proslulým umělcem toužily spojit svou budoucnost, posedlé touhou zkrotit jeho svobodomyslnost, sdílet s ním jeho majetek, talent i geny. Exempláře všech těchto ženských typů jsou pikantním kořením mimořádného filmu, který je příjemně hořkou komedií s erotickými prvky. (Bioscop)
(viac)Recenzie (486)
41. Lfš ()
Zo života svetového českého fotografa, v podaní skoro svetového českého herca, pre českých divákov Kameňáku. Laciný brak s teroristickou stopážou. Čo mi hlava neberie je, že Saudkovi nevadí, že toto uvidia jeho obdivovatelia z celého sveta od Argentíny až po Austráliu. Jedna hviezda za Rodena, ktorý si to užíva. ()
Irena Pavlásková se za Fotografa nemusí stydět. Udělala film o Janu Saudkovi pro diváky, on s ní spolupracoval, takže si mohl ovlivnit, co chce a potřebuje, aby šlo ven. Není tu vykreslen jako díl Genu, spíš jako poděs, zodpovědnost nulová, citlivost obrovská, sobeckost často jako nástroj přežití nutná. Sára naznačená jako mrcha, která od začátku manipulovala. Pohled z jedné strany, ale vyrovnám se s tím, tenhle pocit jsem z ní mívala taky. Pro všechny případy je to jen "inspirované". Každopádně to podstatné ... bohémská povaha a talent nejen k focení, ale i k malování a k vyslovení se, potřeba nasávat z lidí a současně být jimi nerad obtěžován, jakási táhlá bolest a příval svalnatých řečí na její obalení ... to ve Fotografovi je a mně se to líbilo, dovedu si klidně představit i Oscara. ()
Roden na Oskara, Saudek na ústavní léčbu. Karel je fakt těžký frajer. Se stopětaosmdesáti cenťáky a charakterním charismatem zahrál totiž toho slizkého, jeblého a oplzlého skřeta, co musí ze zoufalství šukat jen ty nejspuchlejší prasnice, o které by psychicky zdravý a alespoň trochu xvětu vypadající jedinec neopřel ani jateční pistoli, vskutku famózně! Jan je fakt těžký pičus. Pičus, kterého od svěrací kazajky a kariéry sociálně nezaopatřeného parkového úchyla udržela jen naprostá genitalita jeho kompozic, jež dokáže i z té nekrabatější a nejotylejší ženské prdele udělat pomalu umělecké dílo s nádechem barokní perverze. A pak je tu Sára. Snad ta nejnesympatyčtější a nejasexuálnější vyrachtaná zrůda v galaxii, na kterou může vlézt snad jen řádně ujetý člen Saudkovic gangu a proti níž je určitě daleko vnadnější i některá z těch porážkových sviní s monstrózními proporcemi Věstonické Venuše. K té byl kásting milostiv, protože podobnou obludu by hledali jen steží, avšak jindy sympatická, a nejmíň o čtyři ligy píchatelnější Marie jí rovněž zmákla tak dokonale, až měl člověk ke konci chuť análně jí ukojit kaktusem. Nepochybuji, že ohavný, excentrický páreček je skvělým žrádlem pro supy a hyeny nejen ze všech těch Extrasuperahablesků, ale také z Idiotů-Dnes, a kdo ví, jak to mezi nimi vlastně bylo. Každopádně si sami sebe bezesporu zasloužili a paní P. uplácala spolu s Karlem a Mášou z mrdlých trampot hnusného, perverzního starce snad nejvíce strhující český film za posledních pár let, na který jsem od začátku do konce fascinovaně čuměl jako na některé Jeníkovy fotky. Závěrem bych však měl k paní režisérce jednu drobnou intelektuální výtku: „Kurva, když už točíš autobiografický film o nějakém téměř nesvéprávném umělci, nenech ho fušovat do scénáře, protože si z toho udělá vlastní goeblsoidní píárko a Ty pak vypadáš jako bulvár, pičo!“ ()
Rozbředlý bordel, který by se dal zkrátit na bakalářskou povídku, v níž jakýkoliv umělec klátí baby jak na běžícím pásu. Zvlášť hodnocení některých uživatelek, jež běžně komentují opravdu erudovaně, mě překvapují. Že by bylo fakt něco tak nadpozemského na důchodci, který mluví o tom, že ho zajímají skoro výhradně jen kundy a necítí se při tom jako debil? Fotograf je pan Jan rozhodně světový, ale pokud paní režisérka nedokáže dát jeho osudům funkční tvar, je třeba opravdu zapomenout na těch několik filmů, které před dvacet a více lety natočila dobře. Ještě, že je Roden tak vynikající herec a celé to v podstatě zachránil od odpadu. A vůbec, vždycky jsem měl ze Saudků radši Káju. 10%. ()
Dramaturgicky rozbředlý bordel, a stotřicetiminutové peklo, které začne dávat souvislý děj dohromady až v poslední třetině, šidící diváka vějičkami koz, zadků a nadávek, připomíná spíše soubor srandovních skečů ze Saudkova života, přičemž srovnání s Kameňákem se vyhne jen díky tomu, že Roden se s rolí, která mu evidentně nesedí, vypořádal překvapivě civilně a povětšinou bez přehrávání, a že Máša Málková si to dává naprosto geniálně, protože sledovat to postupně se vkrádající zlo do jejích očí je čiré potěšení, které ale hatí režisérčino pojetí, brnkající na první signální lidového humoru a tragikomickou figuru svého předobrazu ždíme naprosto opačným směrem, než by si zasloužila, což za předpokladu technicky řemeslně skvěle odvedené práce (kamera, zvuk, střih) potáhne rozesmáté diváky do kin a snímek do černých čísel. ()
Fotograf je skvělý film, ale má, podle mě, jeden, ale dost zásadní problém. Prakticky nemá příběh. Viděl jsem takřka tří hodinovou verzi a v ní se vlastně skoro nic zásadního nedělo. Karel Roden naštěstí vytvořil tak skvělou postavu plnou uměleckých sklonů, že to všechno s radostí zaplácla. V druhé půlce filmu už to ale bylo hrozně znát a v momentě, kdy se jakýs takýs příběh začal konat, už bylo docela dost pozdě. Každopádně vyobrazení jedné zajímavé postavičky s výbornou kamerou, skvělými hereckými výkony a perfektní atmosférou, je to naprosto úcty hodné. V České Republice podle mě jeden z těch technicky nejvýraznějších filmů. Mimochodem, bylo hodně zajímavý sledovat, jak Saudkovou tímhle filmem brutálně sejmuli. O to lepší, když jsem si uvědomil první vstup Saudka ve filmu, který se rozhodl odvyprávět svůj příběh a takticky uvedl, že si po většinu času bude vymýšlet. Hezky obkročil kohokoliv, který by se chtěl jakkoliv hojit na tomto filmu. ()
Sračka! Co to do prdele ti Češi zase předvádějí? Nejdřív Troska, teď tohle. Jako jasně, u Kundopysk bylo pravděpodobné, že se u nich budete cítit podobně, jako kdyby vám nevidomý důchodce s Parkinsonovou chorobou prováděl neurochirurgický zákrok na mozku ostnatým drátem, ale u něčeho, kde hraje Roden, bych nečekal takovou míru sračkovitosti. Vydržel jsem to zhruba do poloviny a pak mě museli akutně převést na veterinu, protože jsem z toho dostal rakovinu očí, uší, vlasů a čtyři po sobě jdoucí infarkty. Jak praví homotáta POMO; "laciný brak s teroristickou stopážou", jen já bych to pro lepší představivost upravil na "laciný brak s teroristickou stopáží srovnatelný s genitálním herpesem na varlatech vysloužilého gigola". Zbytek oné stopáže jsem raději strávil odoperováním vlastního žlučníku, abych si aspoň nějak zpříjemnil zbytek života. Prostě hovno na druhou krát průjem. Fuj. ()
„CHCI VZDÁT HOLD VŠEM ŽENÁM SVÉHO ŽIVOTA…“ /// Film je takovej, jakej je Jan Saudek. Živel, kterej musí mít historek tolik, že by naplnily všechny kyprý prdele. Nejen ty z jeho fotek. Zajatec všech žen, ke kterejm ho poutaj výčitky a výčitky a nenávist. Obrovská porce vyšpulenejch zadnic a hysterickejch ženskejch – to jsou obrazy ze života Jana Saudka, umělce, hledajícího vášeň, která by mohla skály lámat. Při setkání s Janem, by lidi měli vědět, do čeho jdou. A tohle není žádná tragédie. Jen bohémská plavba s kapkou hyenismu. Ale nepatřím do rodiny, takže je mi to ukradený. O filmu můžu říct, že mě bavil. Jsem tak trochu bohémům nakloněnej… navíc ty fotky…! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jsem autorem věty – „Dobrý den, jsem tady kvůli tomu mrdu!“ . 2.) Hledám návod, jak se stát vyžírkou. /// PŘÍBĚH *** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
"Autor jako já je idiot, autor ničemu nerozumí, autor tvoří z jakési nutnosti, aby pak za svoje snahy dostal před tlamu." Já s tím souhlasím, protože přesně tak vidím pinďourem myslícího Jana. Stejně tak je mi nesympatická jeho příbuzná Sára, takže ve sporu těchto dvou se stavím na stranu kohokoli třetího. Nicméně sexuální narážky nebyly špatné, Rodenova exhibice rovněž a další pozitivum jsem mezi těmi obřími zadnicemi nenašel. ()
(Verze: 170 minut) Filmu jsem se nejdřív bez zájmu vyhnul, nicméně díky řadě nominací na Lvy mě zvědavost přece jen přemohla. A teď mám rozpačité dojmy. Vyzdvihl bych solidní vizuál, sem tam něco k pobavení a hlavně herecké výkony výborného Rodena stejně jako Vejvodové a Málkové (s přesvědčivou proměnou). Na druhé straně jsem měl ovšem problém s příběhem jako takovým. A nešlo jen o jeho celkovou nezáživnost a fakt, že mnou prošel a takřka nic nezanechal. Už to úvodní alibistické prohlášení se mi nezdálo, protože ačkoliv to je hraný film, svým způsobem působí jako dokument a hlavně Saudek si sám napsal scénář. Jeho postava sice má přiznané chyby, ale pořád je z toho cítit jen jeden pohled na věc, a to čím dál víc černobílý, zvláště od druhé půlky filmu (osobní msta?). Některé scény pak působí maximálně nedůvěryhodně až směšně (třeba kritik v galerii byl vrchol umělosti). Moje smíšené pocity mi tak nedovolují dát vyšší, ale na druhou stranu ani nižší hodnocení než průměrné. ()
Jsou umělci, jejichž dílo nelze extrahovat od jejich osobnosti.. Saudek jako nezodpovědné dospělé dítě s pozérskými sklony z toho vychází trošku samolibě, obzvláště když si prostřednictvím filmu vyřizuje účty s osobou, která mu do ateliéru přinesla špatné světlo. Dramaturgie je bohužel pevná jak sádelnaté hýždě některých Janových modelek, takže to na tři hvězdy musí vytáhnout Roden, který pro postavu, kterou ztvárňuje, získal do jisté míry něco, v co jsem vůbec nedoufal. Mé sympatie.. ()
Když jsem se prvně dozvěděla, že vznikl nějaký film s názvem Fotograf, zobrazující nespoutaný život bohéma Jana Saudka a že samotného mistra fotografie má ztvárnit jeden z nejslavnějších a neprosazovanějších českých herců, Karel Roden, vůbec jsem k tomuto snímku neměla žádné sympatie. Od Ireny Pavláskové jsem zhlédla jen dva filmy, z toho bych řekla, že nejvyšších kvalit dosahuje Čas sluhů. Ostatní filmy mě vůbec nelákají, z části i díky zdejšímu hodnocení, takže z toho, že se chopila režie Fotografa, jsem vlastně neměla nijaké dojmy. Nějak mi to bylo jedno. Pak ale film dávali v České televizi a já si řekla, že alespoň první část bych měla vidět. Rodenovo ztvárnění Jana Saudka je dokonalé, realistické. Když jsem jej v roli sledovala, našly se často momenty, kdy to pro mě byl prostě Jan Saudek. Tyto chvíle se střídaly s tím, kdy jsem ho viděla jako "Roden hraje Saudka." Přece jenom, jeho tvář je prostě nezaměnitelná:) První část mě zaujala natolik, že jsem si řekla, že musím vidět i tu druhou. A dobře jsem udělala. Druhá část je opravdu hodně silné kafe. Klobouk dolů před celým hereckým ansáblem. Marie Málková, která se stala předobrazem Sáry Saudkové je skvělá. Její přerod od nevinné dívenky až po ultimátní mrchu je dokonalý. Ze začátku filmu, kdy se poprvé objeví v Janově bytě i životě, jsem si v několika scénách a dialozích pomyslela, že tahle holka nebude tak "čistá" a dobrotivá, jak se zdá. Další silnou osobností je Zuzana Vejvodová. Kde se tento talent celou dobu ukrýval? Ten její výkon byl na Oscara. Takové herecké talenty by měly získávat hlavní role ve filmech. Jistě, nemůžou, protože ta dlouhá řada před nimi je tvořena mnohdy amatérskými, "herci" bez špetky talentu a sympatií, zrozených ze skvostů jako je Ordinace, Cesty domů a podobných výplachů, o nichž si konzumní diváci myslí, že jsou velcí herci, když hrají v takových seriálech. To je pravda, role v takových seriálech jsou nesmírně náročné a vyčerpávající:) Ale najdou se výjimky v podobě právě slečny Málkové. Ale těch je asi jako šafránu. Vůbec všechny dámy korpulentních tvarů, které se pohybovaly v Saudkově životě, bytě i loži podaly výborné výkony. A ústřední píseň je nádherná. Celkově mě Fotograf překvapil a jsem ráda, že jsem se na něj podívala. Nedávej vždy na první dojem:) "Všechny věci jsou těžké, mimo lehkých dam, ale i ty jsou těžké.", "Dámy jsou čistotné, myjí se jednou týdně, jako já." ()
To spojení Pavlásková-Saudek je jednoduše geniální a jak bylo vloženo do úst Rejžkovi "to je to, co nás sere." Pavlásková byla vždycky originální a svá a osobně adoruju všechny její filmy počínaje Časem sluhů. Práce s pravdou, práce s herci, vypilované pointy a neskutečný humor. Nulový strach, žadný tabloid, ani falešná fetišizace. Jen příběh takový, jaký Saudek potřeboval odvyprávět a Irena se tak stala jeho Geppettem. Roden pod Ireniným vedením také kvete, dokonalá je ve své etudce Vilma Cibulková i Jitka Sedláčková se svým bobrem. Konečně bylo učiněno za dost půvabům Mariky Procházkové. A Máša Málková se nám konečně také prohrává ven z těch Městských divadel pražských na velké plátno po poslední výrazné vedlejší roli v Donšajnech. Jsem velmi spokojená. ()
Muž není pes, kosti nežere! Ač se ve spoustě věcí s Janem Saudkem neztotožňuji (za všechno s jeho vkusem na ženy), nedokážu mu upřít jisté pochopení a sympatie. Karel Roden se nelehké úlohy chopil s vervou a (ač je mezi ním a JS značný výškový rozdíl) do geniálního bonvivána s duší dítěte se doslova převtělil. Film jako takový je sice dosti nedějový (viděl jsem prodlouženou dvoudílnou verzi), avšak v klíčových scénách (všechny s kritikem Janem Rejžkem) všeříkající. O žánrový mezník či diváckou povinnost sice nejde, ale i tak Irena Pavlásková se svým týmem odvedla bez pochyb kvalitní práci. 75%. P.S.: Mášou Málkovou bych se nejspíš nechal zblbnout taky (na rozdíl od skutečné SS). ()
Sklamaný nie som, no prekvapený tiež nie. A od výnimočného diela ukazujúceho umelcov život čakám prekvapenie, nápad, invenciu. Niečo doteraz nepoznané. A to je môj problém s Fotografom. Pred časom som totiž čítal obsiahly rozhovor s pánom Janom Saudkom, ako ho o všetko odrbala jeho niekdajšia životná múza. Nuž a tento film bol len obrazovým sprievodcom k uvedenému interview. Na to aby nudil je Roden príliš dobrý herec a Saudek príliš skvelý slovný i situačný eskamotér. A zároveň slovný i erotický neštandard, takže oko a ucho diváka sa neskutočne baví. Preto napriek zabijackej dĺžke bol film znesiteľný aj pútavý. Nemohol som sa ale zbaviť dojmu, či bol nutný odstrel jednej ambicióznej vychytralej dámy, na úkor ukázania Jána ako výlučne umením žijúceho pána, práve týmto spôsobom. Preto hviezdička dole. ()
Červená košile, filosofické řeči, podrážděnost, černé brýle, nabarvené vlasy, předvádění svých fyzických předností, rozevlátý i citlivý muž, teatrální chlípník, bohém milovaný i nenáviděný.. Není to snad jen zástěrka, že uvnitř skrývá něco bez přikrášlování? Kypré zadky, perverzní momenty, slabá dramaturgie a příběh, který není úplně pevný. Točit filmy o žijících osobnostech je vždycky s velkým otazníkem. Opravdová témata z jeho života (pokus o sebevraždu) chybí. Klouže se místy po povrchu, dívá se na to i díky technické stránce však slušně. Prostě Saudek (spoluautor scénáře) vypustil historkovitě jen to, co chtěl. Roden, ač mám radši toho starého dobrého Rodena, má nominaci na Českého lva jistou. Berme to tak, že to mohlo dopadnout o dost hůř. ()
Dávno tvrdím, že většina umělců tvoří jen proto, aby ospravedlnila své bláznovství (či chcete-li svou jinakost). Nevadí mi kontroverzní osobnost Jana Saudka, ta je vyjádřena celkem věrně. Ale myslím si, že právě tak silnou osobností je i Sára Saudková (nebavím se zde o jejím díle). Věřím tomu, že silná žena vyhledává silného muže a že se zde potkali dvě spřízněné, ale i naprosto odlišné osobnosti. Jan jako veliký bohém a bonviván, kterého praktické věci otravují a Sára stojící pevně nohama na zemi. Zde byla vylíčena jednoznačně jako prospěchářka a mrcha, její postavě nebyl dán dostatečný prostor ani nebyla věrohodně vykreslena. Když pomineme pravdu a skutečnou žijící osobu, mělo být záporné ženské postavě věnováno při nejmenším tolik precizního zpracování jako hlavnímu hrdinovi. To se bohužel nestalo. Tím se stává celý příběh plochým a nepřesvědčivým. Mám ráda svérázné lidi, vadí mi bezpráví. Ale mnohem víc mi vadí odbytá práce a přílišné bolestínství. Velké téma, kterému by slušeno víc nadhledu a velkodušnosti. Ovšem Karel Roden hrál jako o život, klobouk dolů. ()
Po ukázce nepřeberných variací sádelnatých nymf před objektivem fotoaparátu, mě na dlouho přešla chuť k jídlu. Polikání výživových doplňků ovšem nezavrhuji. Asi proto, že je Karel Roden tak přirozeně Saudkovský. ()
[ viděna a hodnocena televizní, dvoudílná verze ] Film neskutečně rozporuplný, na jednu stranu je tu totiž spousta scén, které jsou zbytečné, ic neříkají a nabourávají tempo i atmosféru, ale na druhou stranu je i tak příběh dobře odvyprávěn a především - má fenomenálního Rodena, který předvádí svůj životní výkon, nesklouzává ke karikatuře a dokázal dokonale zachytit saudkovskou excentričnost, klaním se hluboce a pokorně tomuto umění a obětuji za něj šálek čaje. Scény, které mi byly nejvíc nesympatické, byli poněkud zbytečné flashbacky do trudmé minulosti, obzvlášť, když emoce by mnohem lépe zvládl vyvolat jen Rodenský monolog, oproti tomu zas stojí na druhé straně výborné scény s vznikem jednotlivých fotografií, neboť jsou jak dobře natočeny, tak jsou především skvělým odkazem na reálné práce. Jako zdivočelý delfín páchající zlo drcením dětských písečných hradů ničí tenhle film zbytečná stopáž, čiže za průměrné tři hvězdy, ovšem kdybych viděl kinosestřih, zřejmě bych šel i výš. ()
Reklama