Réžia:
Denis VilleneuveScenár:
Taylor SheridanKamera:
Roger DeakinsHudba:
Jóhann JóhannssonHrajú:
Emily Blunt, Benicio Del Toro, Josh Brolin, Victor Garber, Jon Bernthal, Daniel Kaluuya, Jeffrey Donovan, Raoul Max Trujillo, Julio Cedillo, Hank Rogerson (viac)Obsahy(2)
Agentka FBI Kate Macer (Emily Blunt) sa má zúčastniť tajnej operácie na americko-mexickej hranici. Toto územie nikoho je rajom pre obchodníkov s drogami a americká vláda je takmer bezmocná voči teroru, ilegálnej imigrácii a korupcii, ktorá tam všade vládne. Misiu majú viesť dvaja skúsení agenti (Benicio del Toro a Josh Brolin) a všetko nasvedčuje tomu, že pôjde o bežnú akciu s cieľom vypátrať a zlikvidovať bossa drogového kartelu. Postupne však Kate zisťuje, že v tejto vojne neplatia nijaké pravidlá, nikto nie je tým, kým sa zdá byť a spravodlivosť má len minimálnu šancu zvíťaziť... (Forum Film SK)
(viac)Recenzie (1 235)
Zbožňuji chodit do kina na filmy, jenž mají kvůli tématu a tvůrčímu týmu takřka nulovou šanci mě zklamat. Jako by se z McCarthyho existenciálních historek z americko-mexického pomezí oloupala filozofická slupka. Odhalené jádro pak přineslo perfekcionistický náhled na taktiky vedení boje proti drogové mafii, jenž tvoří dílky jedné sice možná nezákonné, ale zato racionální strategie - když něco nemůžeš zničit, nebojuj s tím, raději to dostaň pod kontrolu. Zlověstné basy Islanďana Jóhannssona vám při tom navštíví kostní morek, Deakinsovy ikonické záběry přinesou extatické stavy (siluety speciální jednotky na pozadí modro-oranžovo-červeného západu slunce, živelně nasnímaná eskorta přes hranice, pochopitelně nesmí chybět trademark odrazů v okenních tabulích), násilí je buď očím skryto, nebo je podáno samozřejmě jako přesčasy v juárezské márnici, soustředěná režie a intenzita nepřipouští pro diváka nějaký čas k odpočinku. Sicario má však na tváři jeden šrám. Teď nevím, jestli bezbřehá naivita postavy E.Blunt byla od scénáristy Sheridana vše devalvující hloupostí, a nebo naopak geniální tah, aby se přítomností idealistické pastevecké feny zdůraznila ta nelítostnost a nevyzpytatelnost smeček vlků, jenž si účely vysvěcují své prostředky. Vzhledem k tomu, že si skvostný Benicio proškrtal drtivou většinu svých replik a až tím dodal své postavě na tajemné výjimečnosti, klonil bych se k té první variantě, nicméně Villeneuva a jeho na formě postavenou „temnou báseň“ to nemůže zastavit. „Boundary been moved…“ ()
Po velmi dlouhé době se fanoušci dočkali Benicia Del Tora. Konečně v dobré roli. I když hru zprvu rozehrávají Bluntová s Brolinem, vedení brzy převezme právě Del Toro a pak už je to jen o něm, alespoň já to tak bral. A můžu jen potvrdit, že jsem si to náležitě užil. Jako bych se ani nedíval na film, ale na okamžik opět stanul na horké mexické půdě. A že tu byla kurva hodně horká. Kurva realistický film. Jako by se ani nejednalo o fikci, ale vstup do reality. A ta pulsující hudba, co to bravurně podkreslovala. Jedním slovem vynikající. No jasně, chvála patří také kameře. Každý si všimne proč. To se prostě musí vidět! ()
Keďže Denis Villeneuve je jeden z mojich najobľúbenejších súčasných režisérov a tématiku vplyvných drogových kartelov mám veľmi rád, na Sicaria som sa nemohol netešiť, ale z výsledku predsa len som trochu sklamaný. Ale celé sklamanie vyplýva prakticky výhradne z jednej zložky a tou je dej. Ešte tá rozbehová prvá tretina je pre potreby filmu úplne ideálna, obstojné základné zoznámenie s postavami, predstavenie vplyvu kartelov a hlavne pocit, že sa postavy zaplietli do niečoho mimoriadne veľkého a hrozivého, kde nejaká uniforma a odznak nepredstavuje ani najmenšiu ochranu a tak pri bezchybne zvládnutých ostatných zložkách som bol z toho prakticky úplne nadšený. Ale následne miesto toho, aby dej postupne gradoval som mal pocit, že to vlastne celé upadlo, postavy sa už ďalej nerozvíjajú, pocit nebezpečia takmer zmizol a aj celkovo sa to kartelom nevenuje práve najzaujímavejším spôsobom. Finále je opäť trochu lepšie, ale ten pocit nevyužitia potenciálu drsných a mocných kartelov už u mňa pretrval. Ale okrem toho sa tu už prakticky nič nedá vytknúť. Denis Villeneuve ma ani v najmenšom nesklamal, vizuálna stránka je dokonalá, tu som si tie zábery neustále užíval, perfektná je aj atmosféra, ktorá aj tie najobyčajnejšie scény dokáže výrazne povýšiť a funguje aj napätie, jednoducho dokonalá práca. Akcie tu nie je zase tak moc, ale to som ani nečakal, hlavne, že tých pár akčných sekvencií je rovnako perfektne zvládnutých, napínavých a aj celkom drsných, len škoda, že neboli ešte o niečo dlhšie. Hlavne pri takej úvodnej akcii, prepadnutí konvoja a obzvlášť finále s osobnejším motívom by som to len uvítal. Obsadenie tiež nesklame, Emily Blunt mi v poslednej dobe nadmieru vyhovuje, k tomu tajomný Benicio Del Toro a Josh Brolin, ktorý tiež málokedy sklame, len škoda, že ich postavy neboli predstavené ešte trochu lepšie. A veľkým plusom je aj hudba. Takže určite ma mrzí, že tu tématika drogových kartelov nebola podaná tak, ako by som chcel, ale aj tak ma to veľmi bavilo, po zvyšných zložkách je to prvotriedne zvládnutý akčný thriller a už sa teším, s čím príde Denis Villeneuve nabudúce. 76% ()
Výborně propracovaný film u kterého jsem byl celou dobu napnutý a ani chvilku jsem se nenudil. Scény z Mexika mi ihned připomněli můj oblíbený film Black Hawk Down. Dále zde byla výborně zvolená tajuplná atmosféra provázející celý film. K tomu pak důležitá hlavní myšlenka filmu, kdy se zlem se nelze vypořádat po dobrém a je zapotřebí menšího zla pro vyšší dobro. Hercům taktéž nemám co bych vytknul. Snad jen s výjimkou, když ve filmu vytýkají Emily Blunt, že se nemyje a nevypadá dobře, tak by přeci neměla vypadat před kamerou tak sexy. 89% ()
Doporučuju na stejné téma pro srovnání dokument Cartel Land - aktuálně ho promítá festival Jeden svět 2016. Výrazně lepší příběh i biják, především méně čítankový, zploštělý a předvídavý, a - kupodivu - je realita dokonce pořád ještě drsnější - a samozřejmě zároveň složitější a jemnější - než digitální americké thrillery bez citu pro substrukturu. Trapný, mechanický, černobílý scénář tu zabil všechno, co se hýbalo. *~ ()
Výborně napsané, výborně zahrané. Fantastická kamera Rogera Deakinse, k tomu Villeneuvova puntičkářská režie, pomalu a jistě dotahuje Davida Finchera. V kombinaci s Jóhannssonovou nehudební hudbou vykresluje zdrcující atmosféru. Akce úsporná, působivá. Hutné drama bořící pravidla a míchající kartami. Krutý závěr ze života. Jo jo. ()
Výborná kamera, fungujúca atmósféra, zaujímavé postavy a velice atraktívne universum, ale pokryvkávajúca dramatugia s odfláknutým finále, ktoré z celého filmu spravilo triviálny pilot k neexistujúcému seriálu. "A to je všetko? Really?" Žial (bo som tomu strašne fandil), ale nestrhol ma Villeneuve a po divnom Enemy, začínam pochybovať či je Hollywood miesto kde dokáže byť tento talentovaný chalan štastný. Najväčším kráľom tejto dvojhodinovky ostáva famózne temný Jóhann Jóhannsson. 70% ()
Viděl jsem Sabotage od Davida Ayera, kde byl sice Arnold, ale od něj jsem rozhodně čekal více i třeba navzdory scénáři. Trošku jsem se bál, abych se nespálil i u Sicaria neméně geniálního Denise Villeneuve, ačkoli z trailerů to vypadá na nátřesk, ale všichni víme, že lidi lžou a obzvlášť ti, co tvoří trailery. Celé bych to tak nějak shrnul do třech bodů. Podobné razie a zátahy v mnohačetných týmech a policejních vozech mi ihned nahánějí adrenalin do žil a ačkoliv ten v Sicáriu byl vlastně bezpředmětný a skončil na půl cesty, díky atmosférické hutné hudbě a fantastickým záběrům se povedlo navodit skvělý zážitek. Zadruhé. Na projekci byla zmíněna emancipace žen a já se musím přiznat, že mě během filmu také napadlo, že po "Full metal bitch" z Edge of Tomorrow je vlastně překvapení zasadit Emily Blunt do úlohy hrdinky, která v téhle válce vlastně nemá co dělat a může být pro tým přítěží...mně to však žíly netrhá a souhlasil jsem s Imfem (autor moviezone.cz), že kdyby touto postavou byl muž, na věci by to nic nezměnilo. Emily jsem věřil každé slovo, každý čin, který provedla a soucítil s ní, když něco nejednou odnesla. A za třetí samozřejmě Benicio Del Toro. Bez spoilerů je těžké se k jeho postavě vyjádřit, ale jedná se rozhodně o nejsilnější a nejzajímavější charakter a neuvěřitelné charisma tohoto herce jeho šedé eminenci dodává potřebnou hloubku. A kdo je vlastně onen sicario, tedy hitman? To si zjistěte sami. Rozhodně to stojí za to a takto atmosférický film už podle mě letos neuvidíme, a ne Bond je přecejen trošku někde jinde, ne výš nebo níž, prostě jinde (EDIT : úplně jinde). Je to sice hnusný film, naturalistický a značně explicitní...k tomuto tématu to ovšem sedí a nikde nenajdeme žádné neopodstatněné násilí, na to se opravdu nehraje. Po druhém zhlédnutí doma asi ještě silnější zážitek...95%...[17.10.2015_oslavy Moviezone_BIO Oko] ()
Film roku to není, ale pořád je to nejlepší combat/military záležitost od Miami Vice. Mimochodem i tam bylo x mafiánských bossů, drogy, peníze a boje o území, ale díky mistrně zpracované a zakomponované lovestory snímek říkal i něco víc. Byl divákovi bližší, hmatatelnější, osudovější. Sicario je studený, téměř bez emocí - občas svým naturelem připomíná spíše dokument. Samozřejmě fantasticky zfilmovaný, ale legendou nebude. ()
Já toho Villeneuve prostě žeru. Celý roky si vybrušoval svůj styl na festivalových artovkách, aby nyní začal Hollywood ládovat jednou žánrovou šlehou za druhou. Po bravurním Zmizení tak přichází snad ještě větší režijní majstrštyk Sicario, který se řadí mezi ty nejvíce vtahující zážitky posledních let. Pomalé tempo, až nečekaně drsná a brutální atmosféra, která si nebere servítky, a hlavně chytrě vystavěný scénář, jenž si s divákem výtečně hraje. Chápu, ten nečekaný obrat v druhé polovině asi hodně lidí nepřekousne, mně ovšem k režisérově stylu a celkové atmosféře sednul, jak ten pr*del na hrnec. Samotný závěr ve mně navíc rezonuje i týden po projekci a poslední třetina graduje tak geniálně, že jsem se bál každého výstřelu. K tomu si připočtěte audiovizuální genialitu Rogera Deakinse (jestli už teď ten Oscar nepadne, tak už nikdy), pohlcující soundtrack skvělou hlavní trojici, u které divák neví, koho vychvalovat dřív. Prostě jeden z filmových vrcholů roku, jak se patří. ()
Atmosféra tam je. Výborne! To je nepochybné. Navyše podporená priliehavou hudbou. Skvelé! Menej skvelé je to, o čom sa rozpráva: že teda tá drogová mafia je až moc premakaná. Preto proti nej vykročiť treba ešte "rafinovanejšie". Kto príde do systému odhaľovania jej bossov z vonkajšieho prostredia, nemá šancu niečo relevantné pochopiť. A ak tú šancu predsa len dostane, padne automaticky do hovna. Pretože systém je taký. Zločin, aby sa dal potrieť a zlikvidovať, je treba zároveň z druhej strany podporovať. Je to všetko komplikované a neprehľadné. Navyše kopa policajtov je podplatených mafiou. Tak sa mlčí o dôležitých akciách. Hrá sa na obe strany. Veď dobre, dobre. Celé je to nejako scénaristicky divne uchopené, čo skvele rozobral v komentári užívateľ Maq. Len k podstate celého (drogového) problému veľmi stručne toľkoto: ak by Američania nezakázali užívať, pestovať a predávať istú skupinu látok a nevytvorili systém kriminálnej perzekúcie takéhoto konania, filmy ako Sicario by stratili opodstatnenie. Pretože celý drogový biznis by držal štát za regulované ceny. Podobne ako pri alkohole a nikotíne. Pestovanie a výroba čohokoľvek by bolo povolené všetkým. Tam síce tiež existuje domáci nelegálne pálený alebo pašovaný segment trhu, ale ten vyplýva len z rozdielnych cien cíg a alkoholu v rôznych štátoch alebo zo snahy ušetriť a rozhodne netvorí ústrednú časť alko/tabako biznisu. Čiže z ciel a daní, čo sú ďalšie výpalnícke inštitúty štátu. Nuž a peniaze vynakladané na boj s drogovou mafiou (ktorú aj tak vždy tak či onak štát podporuje) by mohli byť pri úplnej legalizácii všetkých drôg bez výnimky vynaložené úplne inde a oveľa efektívnejšie. Alebo sú miliardy vynaložené na protidrogovú politiku účelnejšie ako vzdelanie, zdravotníctvo a veda? ()
Dělalo mi problém se trochu líp orientovat v tom, co se sakra děje, ale to hlavní hrdince Kate taky, takže to možná k prožitku nebylo na škodu. Film bych popsala slovem "úderný." Skvělý vizuál a hudba, ta je minimalisticky hypnotická. Akce je nekompromisní a na nějaký soucity se tady fakt nehraje. Dost na mě zapůsobila celá ta poloha křehká (i kdyby třeba vycvičená) Emily Blunt versus ultra násilí a ultra hnus. A s ní se teda fakt nepářou. Kdo je absolutní boss filmu je samozřejmě ďábel Benicio Del Toro, jak už je u něj zvykem. Konec překvapivý, napínavý, ale myslím, že točit dvojku nebylo nutný. ()
Americko-mexická hranice není zrovna místem, kde by matky měly pořádat výlety se svými dětmi. Emily Blunt kašle na kosmetiku, trička moc nestřídá, nosí hodně retro podprsenku, je rozvedená a zapálená do práce. A o mexickou štaci taky moc nestála. Jenže hodlá dopadnout vrahy, kteří mají na svědomí vzduchem létající těla jejích kolegů. Namočí se však do korupčních her, které jsou jen pro „velké kluky“, protože v tomhle světě se na malé ryby nehraje. Denis Villeneuve, který mě předchozím Zmizením oproti většinovému názoru úplně nepřesvědčil, předkládá intenzivní i meditační kus zároveň. Dočkáme se drsných přestřelek na dálnici, v tunelu utopeném ve tmě i dalších momentů, které přitáhnou k plátnu. Stejně tak jako trio hlavních hrdinů: agent CIA v podání Joshe Brolina, málomluvný a klidný Benicio Del Toro, který to má rozjeté na několika frontách a v neposlední řadě i naivní Emily, která dokazuje, že i těžší žánry zvládá s přehledem. Na ovace ve stoje to není, ale na opakovanou projekci se těším. Už jenom kvůli hloubkové kompozici ostříleného kameramana Rogera Deakinse. ()
Nie som fanúšikom akčných filmov a len zriedka ktorý sa mi vryje do pamäti natoľko, aby som si ho zapamätal. Obzvlášť ma nebavia filmy o drogových karteloch, pričom k danej téme nedokážem posúdiť ani "prt". Osobne ma na "Sicariovi" najviac zaujala myšlienka samotného tvorcu snímku, ktorý sa divákovi snaží vykresliť skutočný pohľad na riešenie problematiky, teda rozdiel medzi publikovanou "realitou" a skutočne podniknutými krokmi na dosiahnutie cieľu. Z tohto pohľadu palec na hor, avšak akčných scén, ktoré by mali byť pred daný žáner korením, bolo akosi po skromne. ()
Až na úvodní sekvenci, ve které FBI vezme náklaďák, projede s ním dům a najde v něm cosi zapáchajícího, mi Denis Villeneuve opět potvrdil, že je opravdu režisérem jednoho filmu. Dlouho jsem neviděl tak nudný a nezajímavý snímek, který mi byl postupem času čím dál víc lhostejný. Kam jsi dal oči, Benicio? ()
To prostě nejde. Nevyndám to na tripla, i kdyby trakaře padaly, mrtví povstali z hrobů a Merkelová veřejně ukázala čuráka. Vystavět akčňák na postavě takové tupé a hnusné krávy (pane Jiří, nějak se Vám kurví fkuz!), která se chová logicky cirka jako rozparáděný lumík na útesu, to by mělo být trestné. Všechny hezké, milé, ba až roztomilé vzpomínky na vražděníčko přebije jedna jediná na výše zmíněnou nemytou svazačku. S podobným materiálem escobarovo království neobnovíme, ne ne ne. ()
S pověstí, jakou tenhle film časem získal, jsem popravdě čekal o něco víc než po čertech skvěle natočený a zahraný, ovšem několikrát viděný obyčejný příběh. Stále jsem vyhlížel něco, čím mi Sicario vyrazí dech, nicméně dařilo se to vážně jen Deakinsově kameře, Villeneuvově režii a Jóhannssonově hudbě (úvod, konvoj, tunely, samá skvělá scéna) - scenárista si totiž mnohem zajímavější látku zpracoval o rok později sám ve Wind River. ()
Hezky to popsal monolog. Ten film má skvělou kameru, má 3 dechberoucí scény, dobrou zvukohudbu, a to je vše. Nemá dobrou výpravu, jakkoliv zajímavý příběh a celá ta zápletka s postavou Emily Blunt je na palici. Tváří se to jako krutá a drsná realita a obžaloba systému, já v tom holt viděl snad i víc prostě fikci vycucanou z prstu. Ale jsem v názoru na tenhle film dost ambivalentní a tak nějak zastávám postoje těch, kterým se to líbilo i těm, kterým vůbec ne... ()
To bylo tak strašně dobře natočené a scénáristicky nesmírně promyšlené. Divák celý film vidí očima hlavní hrdinky, čili je hozen rovnou do středu dění a prakticky vůbec nechápe, co se to kolem děje, vše do sebe krásně zapadne až závěrečnou desetiminutovkou. Sicario: Nájemný vrah je velice fajn žánrovka, která stojí za pozornost, ačkoliv velice pomalé tempo vyprávění nemusí sednout každému, já si užívala Villeneuveho budování atmosféry a jeho schopnost udělat i z obyčejné projížďky městem nervy drásající zážitek. ()
Nothing will make sense to your American ears, and you will doubt everything that we do, but in the end you will understand. Villeneuve jede! Objevil se přede mnou jako blesk z čistého nebe, který sebou přinesl návrat drsné, kanadsky studené detektivky, pak málem vypálil zrak i mozek mnohovrstevnatým a metaforickým Nepřítelem a teď přichází se svým příspěvkem k Drogové válce v Mexiku ve formě thrilleru. A že je to řádně těžkotonážní a podmanivý příspěvek, to už není žádné překvapení. Postava znovu dechberoucí (výkonem i vzhledem) Emily Blunt funguje jako návnada vhozená do říše nemilosrdných dravců a divák se s ní tak může pevně ztotožnit, protože se díky brutálně temné atmosféře a jen pomalému odkrývání stínů cítí podobně. Výborné metoda vyprávění příběhu, kdy může člověk spolu s hlavní postavou objevovat vše v stejný čas a postupně tak stejně jako jí, začne dávat smysl dění na obrazovce i jemu. A začne si uvědomovat, že tahle válka není ani trochu černobílá, ale nejtmavší šedá jaká jen může být. Hlavní zvrat filmu a celé jeho řešení není sice příliš nečekaný (hlavně pokud člověk viděl trailery), ale stále působí velmi uspokojivě. A závěrečné zúčtování opravdu zvýrazňuje morální ambivalenci i jakousi nedostatečnost všeho, o co je usilováno. Mimo výborné Emily si film jasně krade pro sebe hlavně Benicio del Toro, který dokáže přepínat od sympatického mentora k děsivému, vždy klidnému démonovi jako málokdo. A CIA archetyp arogantního agenta nad věcí zvládl Josh Brolin skoro stejně výborně. Oba ostřílení válečníci fungují pro nás i pro Alenku jako nejednoznační, ale (snad) spolehlivý průvodci šelmou drogového podsvětí. Kdo dokázal ale z této šelmy udělat opravdu nezapomenutelný, tísnivý, nekompromisní, atmosférický a depresivní 2hodinový výlet je kameraman Roger Deakins ve spojení s skladatelem Jóhannem Jóhannssonem. To co oba v bezchybném duetu audiovizálu předvádějí, podpořeni střídmým a funkčním střihem a prací se zvukem, je něco naprosto vyčerpávajícího a nádherného. Průlety kamery nad vyprahlou, nekonečnou pouští, jen čekající na to, aby pohltila kohokoliv, kdo se do ní odváží, průlety nad Juarezem, nejděsivějším městem na zemi (jakkoliv to už nemusí být v současnosti úplně aktuální), výborně zakomponované do celkové scény průjezdu ozbrojeného konvoje, která je z mého pohledu ta nejvypjatější, nejvygradovanější a nejatmosféričtější scéna min. za rok 2015, statické použití kamery při noření se vojenské jednotky do symbolického i doslovného moře temnoty, a mnoho jiných dokonalých záběrů (včetně nejlepšího využití infrared a nočního vidění za velmi dlouhou dobu - scéna v tunelech je skoro stejně perfektní jako scéna v Juarezu !!!) - to vše Deakinse přímo vystřeluje směrem k Oscaru, nebýt toho že si ho zase nejspíš ukradne Lubezki. A stejně tak Jóhanssona k jeho vlastní sošce, protože každou takovouto nádhernou, ponurou scénu ještě znepříjemňuje svým přímo žraločím využitím temných smyčců a ambientních zvuků a dunění, vytvářejících pocit, že se člověk dívá na vysušené, nemilosrdné a neodpouštějící peklo. A to peklo se dívá zpět na něho. Film roku. 10/10 PS: Ten soundtrack je opravdu hrozivě černočerný, ale přesto ho nejde přestat poslouchat! () (menej) (viac)