Réžia:
Fabrice du WelzKamera:
Manuel DacosseHudba:
Vincent CahayHrajú:
Lola Dueñas, Laurent Lucas, Héléna Noguerra, David Murgia, Renaud Rutten, Édith Le Merdy, Stéphane Bissot, Philippe Résimont, Pili Groyne, Anne-Marie LoopObsahy(1)
Po tom, čo bola Gloria manipulovaná milujúcim a žiarliacim manželom, rozhodla sa utiecť so svojou dcérou ďaleko od mužov a od zbytku sveta. Na naliehanie svojej kamarátky Madeleine súhlasí s tým, aby sa cez internetovú zoznamku stretla s Michelom. Hneď pri prvom stretnutí to medzi nimi zaiskrí. Michel, drobný darebák a profesiou gigolo, je nadšený a Gloria sa bezhlavo zamiluje. Michel zo strachu utečie preč, no Gloria ho nájde a prinúti ho sľúbiť, že ju už nikdy neopustí. Nikdy. Za žiadnu cenu... (MFF Cinematik Piešťany)
(viac)Recenzie (46)
(49th KVIFF) Nebojte se nevděčného, nežánrového experimentálního artu, který nadchne spíš jen uměnovědně vzdělané diváky. Tohle je chytrá, netuctově natočená, emotivní, lehce úchylná a především krutě černohumorná hříčka, která mě nečekaně totálně odzbrojila. Jakmile po poměrně normálně dramatickém začátku došlo k prvnímu zvratu, začal jsem se bavit a smát se ... a až do konce jsem nepřestal. Du Welz at his best. ()
49 MFF KV ()
Precizní režijní uchopení skrz záběrování, které přesně vystihuje pocity ženské postavy, fantasticky sehraný ústřední pár a slušná dávka černého humoru. Gloria a Michel jsou můj nový oblíbený filmový pár. ()
Welz se nejspíš nikdy nestane mým oblíbeným režisérem, vždy naláká na "exploitation" a nakonec divák dostane psychologickou drámu, naštěstí při Aleluji jsem nemusel mít páratka na očích a mraženou zeleninu položenou na koulích abych téměř nezaspal jako při Calvarii, ale nadšený rozhodně nejsem. Pár lechtivých erotických momentů a jedna syrová brutální scéna v závěru, jinak vlastně téměř bez atmosféry, bez tempa a inteligence jsem ve filmu také příliš neshledal. 55% ()
A přitom Fabrice vypadá na profilovce docela normálně, takže je asi chyba ve mně. Ne, tak tohle není můj šálek ani omylem. Prvních deset, dvacet minut bych ještě ustála, ale pak se to rozjelo tak bizarním způsobem, že jsem postrádala jakoukoliv logiku, pouze, že se Glorie zbláznila a jednala jak smyslů zbavená. O jejím příšerném manipulativním manželovi tam snad není ani zmínka a když, tak jedna věta a to se mi nezdálo dostačující k takovému vyšinutí mysli. A Michael jen přihlížel, ale že by hnul prstem, to ho ani nenapadlo, prostě jen zíral jako já u monitoru. Měl své důvody, souhlasím, ale já jsem z toho paf ještě teď. Tenhle film snad ani nějak oduševněle nejde komentovat, mně tedy rozhodně ne. ()
Docela divočina. A rozhodně ne pro každého. Z Fabriceho filmografie sice dost možná nejpřístupnější, ale pořád bizarní kousek. Mé počáteční obavy se cca po půl hodině proměnily v upřímné nadšení z toho, jakým směrem se snímek ubírá. Pocitovou stránku tvoří hlavně detailní kamera a živelný soundtrack, o všechno ostatní (černej humor, sex a mordování) se úspěšně starají hlavní postavy. Tahle ústřední dvojice má do sympatií daleko, a pokud by se vyhlašovala anketa o nejpodivnější filmový pár, Gloria s Michelem by jistě okupovali přední příčky. Úchylnější sociopaty těžko pohledáte. Závěr pak brutální a lehce melancholický. ()
Kdyby Kalvárie a Vinyan měly dítě, vypadalo by asi jako Alleluia. Fabrice Du Welz ve svém posledním filmu stvrzuje svoji pozici ojedinělého, ale stále poněkud nespravedilivě přehlíženého tvůrce, který se suverénně pohybuje mezi hororovým žánrem, černou komedií a uměleckým filmem. Těžko přesně říct, proč se jeho filmy většinou ocitají "jen" ve vedlejších sekcích velkých festivalů (Týden kritiky nebo Quinzane de realisateurs), ale svojí suverenitou a nápaditostí strkají do kapsy většinu snímků z hlavních soutěží. Alleluia brilantně přejímá poetiku Dogmatu 95 se všemi jeho kontradikcemi a servíruje strhující příběh jednoho zvráceného vztahu, ve kterém mužský princip neustále soupeří s tím ženským. Tím film navazuje na předchozí Vinyan, který tematizoval nezvladatelnou sílu mateřského pudu, zatímco Alleluia se zabývá destruktivním potenciálem ženského milostného vzplanutí. Du Welz své postavy (mimochodem skvěle zahrané Lolou Dueňas a Laurentem Lucasem) stylizuje do fanatických veličin, které svojí přítomností a výrazem zcela ovládají plátno. Tomu tady ještě dopomáhají právě dogmatické stylistické prvky jako ruční kamera, zrnitý (snad dokonce 16mm) film a převaha vypjatých detailů. Alleluia zároveň není suchou artovkou s genderovým podtextem, ale nesmírně zábavným snímkem, který do jisté míry čerpá ze splatterových konvencí a trierovských sebeuvědomělých hříček, jež navíc zručnou manipulací vzbuzují u diváků velmi silné emoce. Výhledově jeden z filmů roku. ()
Solídna psycho dráma s nepríliš príjemnými hlavnými predstaviteľmi, čo ale bolo zrejme zámerom, keďže inšpiráciou tu bol príbeh vražedného dua „Lonely Hearts Killers“. Každopádne je to (miestami) vcelku pôsobivé, natočené v príjemnom vizuále sedemdesiatkového eurohororu a oceňujem aj to, že si film ustrážil vhodnú minutáž, čo býva pri podobných počinoch častým úletom. No akosi som mal z toho pocit déja vu; že si Fabrice Du Welz tak trochu precvičuje Triera. Nieže by mu to nesedelo, no mám radšej jeho predošlú tvorbu.. ani nie preto, že bola hororovejšia, ale preto, že mi pripadala viac „jeho“. Ale aj tak dobre a predovšetkým lepšie než najnovšia Du Welzova komerčná sračka "Colt 45". ()
Osamelá, životom sklamaná Gloria, pracujúca v nemocnici pri zosnulých, spoznáva cez internetovú zoznamku muža, ktorému ihneď po prvom stretnutí, plne emocionálne prepadá. Okrem toho, že ho necháva prespať vo svojom byte, požičiava mu v domnení, že spoznala jedinca, s ktorým ju čaká plnohodnotný vzťah, značnú finančnú sumu. Michel však nie je len tak obyčajným chlapom bez záväzkov. Živí sa ako malý podvodníček, ktorý prežíva využívaním práve takých žien, ako je ona samotná. Nakoľko však Gloria plne prepadla jeho šarmu, začína žiť po jeho boku, ako "sestra", ktorá ... Za prvé musím dodať, že táto herecká dvojica je jedna z naj-nesympatickejších aké som doposiaľ videl. Fakt škaredý ľudia, a to denno denne pozerám do zrkadla na seba samého. Snímok ako taký rozhodne nesadne každému fanúšikovi hororu. "Aleluja" je skôr psychologickou drámou s ľahkým erotickým nádychom, než nejakými krvavými jatkami, plnými gore scén, ktoré by priam šokovali. Základ je položený na príbehu dvoch chorých hláv, ktoré splynuli v jednu chorú dušu. Napriek tomu, že ja mám takéto snímky pomerne rád, vyslovene nadšený nie som. Emocionálne ma totiž zasiahol až v samom závere, ktorý bol vývojom deju predurčený a očakávaný - 60%. ()
Herci vynikající, ale Fabrice de Welz, režisér brilantní Kalvárie, bohužel tentokrát natočil průměrnou exploataci. Nesedlo mi to. ()
Nic pro mě. S hororem to má pramálo společného a spíše je to drama mixnuté s psychologií postav, bohužel na mě to nefungovalo a působilo to strašně utahaně a strašně zdlouhavě. Přitom ale předchozí režisérovy filmy nebyly vůbec špatné Kalvárie byla solidní brutální psycho a Vynian byl nádherně natočený. Tohle je přesný opak. Utahaný nic moc udělaný a hlavně děsně nudný. Pro mě propad. ()
Těžký film, který rozhodně slabším povahám nějak extra nedooručuju. Výlet do temného nitra dvou lidských duší, jejichž cesty se (bohužel) protly v tu nesprávnou chvíli. Vášnivé, milostné vzplanutí, měnící se posléze v pravdilo, že není nic horšího, než zhrzená žena, což tady platí několikanásobně, s drtivým dopadem pro všechny ostatní kolem. Až jsem se při sledování začal divit, že téhle bizární dvojici nějak začínám držet palce. Ale to mě po skončení hned přešlo, takže budu asi normální. Jen se mi možná líbí nenormální filmy, což je snad v pohodě.Tenhle je opravdu zajímavý, ale s nějakým oduševnělým rozborem počkám až po nějakém dalším kousku tohoto režiséra. Tohle byla moje premiéra, která rozhodně dopadla víc, než dobře. Řekl bych skoro na výbornou. ()
Zločin z vášne ako plánovaná recidíva. A moc bezmocnosti okúsia aj divákove očakávania. ()
Áách na věky věkůů žít pouze s níím! Proč se touhy vzdáát. Když se v úvodu podívala Gloria svýma zlýma mandlovýma očima do kamery, spadnul za mnou sám od sebe sušák s prádlem. No co vám budu vyprávět, jogurt všude po triku, srdeční tep v nepočitatelných hodnotách nic o čem bych se mezi chlapama chlubil. Každopádně sic je Alléluia poměrně sympatický bizár, překvapí, že ve vztahu vůči své předloze je poměrně akurátní.Vzhledem k tomu je však film odsouzen dělat dokola to samé a v tuto chvíli nastupuje Du Welz se zrnící kamerou a svým pojetím o vnímání filmového prostoru. Neustálé zaměření na detaily, podtržené zvýrazněným zvukem, "nehezkým" obsazením a psychopatickými výstřelky úplně jinam (sabat) vytvářejí parádní naturalismus v jehož pozadí člověk slyší rozpustilé chechtání dospělého muže. ()
na jednu stranu je to dobré drama s prvky černého humoru, na stranu druhou je tam prvků mnohem více a tak to působí trošku nevyváženě. PS : Scéna se smějící se matkou a dítětem při hře Twister je velmi děsivá! ()
Absolútne mi v tom nesadol ten spev, síce len jednorázovo, ale s tragickým dopadom na celok. Ani by som nebola proti, keby režisér trochu viac pridal na napatí, neskúšal tam zbytočne a silne amatérsky komponovať akési rádoby umelecké prvky a rázom by to všetko posobilo inak. Chápem, že je to zrejme nejaký jeho špecifický štýl, ale u mňa nevydal na viac ako na tri * a ako vidím nenadchol ani veľa ostatných divákov na čsfd. Netuším, aké ohlasy mal v Belgicku, ale pre mňa z toho vzišla tak trochu nesúrodá zlátanina a premárnená príležitosť, vzhľadom k tomu, že ústredná dvojica bola dosť výstredná a zaujímavá. Možno bude lepšie, ak muzikály či umelecké filmy prenechá profíkom a sám sa venuje žánru thriller , ktorý mu je určite bližší a má ho viac zmáknutý. Niekedy je krása vážne v jednoduchosti. ()
Prkený pokus o navození atmosféry šílenství ala Antikrist a Posedlost, která zmíněným nešahá ani po kotníky. Nějak se mi tam ta nadsázka ne a ne vynořit a někde v pozadí lehounce podřimovala. Jakoby ta "kontroverze", která má za cíl šokovat/pobavit byla naprosto umělá a bez sdílné hodnoty. Scéna s první obětí, kdy se Gloria "cituplnou" řečí loučí se svým Michelem, která následně přejde v melodickou písničku a po ní uřízne mrtvole nohu, vyzněla jak totální fraška a tak to šlo až do konce. A páreček Myšák a Glo-glo-glo-glo-glo-glo-Glóóória žili šťastně až do smrti! ()
Dobré vědět: V Městském divadle vám nedovolí sedět na schodech. #kviff ()
Doslova patologická obsese udržet si partnera krvelačným násilím za každou cenu. Psychologické sex exploitation, kdy psychologie postav je vyhnaná do absolutního absurdna a černého humoru. ()
Krajina lidské mysli, to jsou opevněné hrady a palisády, které mají chránit to, co člověk považuje za sebe sama, a tedy svůj nesporný majetek. Při konfliktu pak záleží jen na tom, jak dlouho je kdo schopen kráčet přes mrtvoly či se stát jednou z nich. V nedobytné věži své perverzní touhy uchovává Gloria svého milence Michela, kterého ovládla tím, že posunula jeho perverzi o stupeň výš, a tím prokázala svoji nadřazenost. ()
Reklama