Réžia:
Philippe FalardeauScenár:
Margaret NagleKamera:
Ronald PlanteHudba:
Martin LéonHrajú:
Reese Witherspoon, Arnold Oceng, Ger Duany, Emmanuel Jal, Corey Stoll, Sarah Baker, Thad Luckinbill, Femi Oguns, Victor McCay, Maria Howell, Joshua Mikel (viac)VOD (2)
Obsahy(2)
Film inšpirovaný skutočnými udalosťami brutálnej občianskej vojny v Sudáne, ktorá sa začala v r. 1983. Po vražednom vojenskom útoku na dedinu v Južnom Sudáne sa zachránilo len šesť detí. Najstarší z nich, Theo, musí na seba prevziať bremeno vodcu a zaviesť deti, vrátane svojej sestry Abital, do bezpečia. Prekonali stovky míľ naprieč Afrikou, prešli cez tri nehostinné krajiny, bez vody a jedla, aby sa dostali do utečeneckého tábora v Keni - do Kakumy. No čas plynul a nádej na lepší život pomaly bledla. Až po trinástich rokoch dostali novú možnosť opustiť tabor a usídliť sa v Amerike. V Kansase sa stretnú s Carrie Davisovou (Reese Witherspoonová) , ktorá im pomôže nielen začať život v nových podmienkach, ale otvorí im aj svoj domov. (TV JOJ)
(viac)Recenzie (194)
"If you want to go fast, go alone. If you want to go far, go together." Pekné, nazdar ()
Dávno som nevidel film, ktorý by tak čisto, silno a bez sentimentu obhajoval rodinné hodnoty. A zároveň tak inteligentne, citilovo a s vtipom konfrontoval dve diametrálne odlišné kultúry. Dvojica scénok, kedy v púšti blúdiaci domorodci zapichnú do zeme dutú slamku, aby sa napili podzemnej vody, a o niekoľko rokov neskôr intuitívne zapichnú umelú slamku do MacDonald's kelímku, aby sa napili Coly, je TOP. Výborne napísané, zahrané i zrežírované. Bol som dojatý. Witherspoon predáva film plagátom, ale vo filme sa objaví až po polhodine. Hlavnú rolu tu má skupinka sudáncov, z ktorých minimálne 'ona' ani nie je herečka (čo nie je poznať). Produkčne pod záštitou Briana Grazera a Rona Howarda. [San Diego Film Festival] ()
Představte si, že jste obyčejný primát, který umí akorát tak používat jednoduché nástroje a plašit v Serengeti zebry (Ano, vím, že je to v Tanzánii, než se mi zase začne nějaký hnědopich v poště tahat za šulínka.), od jihu na vás naběhnou katolické kudlanky, od severu islámská pakáž a plně zneužijí váš primitivismus, nevzdělanost a přirozený strach, protože jste dokonalou cílovou skupinou k šíření jejich patologických bludů. Dosud jste se báli jen blesků, sucha a velkých šelem, ale teď, když vám velký bílý či přičmoudlý demagogický pičus v rámci svého mírumilovného náboženství vysvětlil, že to tu všechno, včetně těch blesků, lvů a deště řídí nějaký astrální kokot, ať už takový či fuckový, kterého rozhodně nechcete nasrat, vyměníte okamžitě pazourek za kalašnikov a začíná pořádné safari na Planetě opic. A do toho všeho ještě naběhnou komunisti. Už to není jen prosté šimpanzi proti gorilám, ale mohamandrilové proti křestviánům, padni komu padni, a v rámci zvířecích pudů je vám úplně u prdele, že při tom tolik pokojném šíření víry trpí i ostatní opičky, které ještě nebyly tou zhoubnou infekcí zasaženy. Prostě dokonalý návrat do 13. století. Naštěstí se však objeví hodný americký strýček, který sice celou dobu vždy velkoryse podporuje tu zrovna silnější stranu militantních fanatiků, aby se dostal k ropě, ale jelikož je jinak v jádru dobrák, trpící zvířátka si adoptuje a natočí o tom tklivé i veselé, kýčovitě tendenční videjko, jak jsou milá, přítulná, čistotná a kůl, až má člověk málem nutkání osvojit si na dálku i generála Albašíra. Vypnete-li však u toho radar na patetické zvratky, potlačíte touhu po jaderném vybombardování Mekky, Jeruzaléma a Vatikánu, zaplašíte utopistické myšlenky na civilizaci Afriky a jen tak tupě zíráte, je to vcelku zábavné a nejedna otylá hospodyňka vám u toho uslzeně nažehlí perfektní puky na rifle. ()
Kdybych byl producent a dostal se mně na stů tento námět, tak odložím kalkulačku a jdu do toho, protože i ve filmu jě někdy dobrý poslechnout hlas srdce. Stejně tak si myslím, že reagovala Reese, když se k ní dostal scénár k tomuhle filmu, prakticky nemá moc prostoru předvést svůj vyjímečný herecký talent, ale tahle kráska má srdce na pravým místě a ví, že její jméno zajístí filmu mnohem větší publicitu a tenhle film si fakt naší pozornost zaslouží. Ano jistě, příběh nám ochmatává naše city, ale nežebrá o ně, dělá to s úctou a noblesou. Krásný příběh sudánských sourozenců, občas skvělě ukazuje kontrast dvou zcela odlišných světů a myšlení lidí z těchto světů. Film byl natočen s úctou k lidskýmu právu na důstojný život, ale umí vyvolat úsměv i příjemný pocity. ()
║Rozpočet $20miliónov║Tržby USA $2,722,209║Tržby Celosvetovo $3,391,000▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $723,929 //počet predaných kusov ?║ zas tip filmu zo silnou nosnou témou, s niekoľkými silnými scénami ale ako celok to nezapôsobí ako by malo /60%/ ()
Logický kariérní postup frankofonního kanadského režiséra Philippe Falardeau do Hollywoodu bohužel znamenal tohle kýčovité uprchlické drama, které sice popisuje objektivně zajímavou a celkem pohnutou událost, ale utápí se v klišovitých scénách (scéna setkání bratrů v uprchlickém táboře s dlaněmi v písku byla doslova ukázková). Tvůrci záměrně staví proti sobě kulturní odlišnosti a z nich plynoucí dlouhou řadu paradoxů, pro mne byla ovšem největším paradoxem scéna s bílou americkou bezdomovkyní u kontejneru supermarketu, v němž pracoval Jeremiah, která klade logickou otázku - Spojené státy americké (potažmo naše civilizace) se nedokáží postarat o své vlastní občany v nouzi, proč se tedy dost pokrytecky snaží pomáhat uprchlíkům z třetího světa? Máme-li bezdomovce a ghetta plná sociálně vyloučených občanů, není naší morální povinností přes veškerou hrůzu událostí v Africe postarat se v první řadě o ně? Každopádně pohnutý příběh čtyř súdánských běženců si bezesporu zasloužil kvalitnější filmové zpracování, škoda, že se tvůrci nevyvarovali přemíry sentimentu... ()
„KDYŽ CHCEŠ JÍT RYCHLE, BĚŽ SÁM. KDYŽ CHCEŠ JÍT DALEKO, JDĚTE SPOLEČNĚ." (Africké přísloví) /// Poté, co dětskou hru s broukem přeruší vrtulníkovej nálet a parta islamistickejch bojovníků s vesnicí provede to, co umí nejlíp, vyráží šest přeživších děcek na dvanáct set kilometrů dlouhej pochod. Škoda, že ta cesta dostala tak málo prostoru. Pouť po zemi, kterou sužujou náboženský čistky (navíc nikde žádnej stánek s rychlým občerstvením ani ubytovna) slibovala větší dramatickej zážitek. Hlavní náplní je totiž život v Americe. Užijem si legraci, páč chlapáci na všechno čučej, jak Otík Rákosník na splachovací hajzlík. A nemůžou pochopit prachsprostý plejtvání žrádlem. Samo, že budou i dramatický situace, ale většinou jde o to, mít radost z lidí, co maj dobrý srdce. Film tak místy připomíná agitku organizací, kterým můžete na stránkách filmu přispět. Na to, o jak vážný téma jde, je celkový vyznění takový nevýrazný. Což nezmění ani fakt, že zde hráli skuteční uprchlíci. Třeba Emmanuel Jal je bejvalej dětskej voják a autor autobiografie „War Child: A Child Soldier's Story“. Já prostě čekal víc. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jedu jen kusy podle skutečných událostí. 2.) Bratra mi sežral lev a teď mě má na starosti Velká bílá kráva. 3.) Thx za titule ,,Kenika“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Mně ti kluci přirostli okamžitě k srdci ani nevím jak. A tak pominu všechny ale, protože se mně i přes celkem závažné téma na něj dívalo moc příjemně. A na konci jsem vyměkla, protože jsem plně pochopila význam, který se nese celým filmem The good lie. Vždyť kdo z nás tady v Čechách vůbec něco ví o "Ztracených hoších Súdánu", kteří se pěšky tisíce mil dostávali z těch válečných zón severu do uprchlických táborů v Keni. A to nám to předložili tvůrci občas zabalené do úsměvných momentů........možná, že je to dobře a já v tomhle případě veškerá klišé, kýče a já nevím co ještě naprosto míjím a vypíchnu ty úžasné vzájemné vztahy mezi nimi navzájem. Já jim je totiž věřím, protože kruté rány osudu dokáží stmelit jednotlivce takovým poutem, že se nám to mnohdy může zdát až neuvěřitelné. ()
Už dlouho mi u filmu tak netekly slzy, jako tady. Krásný film, trnula jsem hrůzou při každém střetu těch súdánských čistých duší, když narazili na otrlé američany zyvklé na veškerý luxus a přála jsem si, aby je nezkazili. Závěr by smutný a krásný zároveň. ()
Africká část filmu byla výborná a emočně hodně silná. Americká „jen“ mírně nadprůměrná, lehce úsměvná, smutná a dojemná zároveň. Tak či tak jsem se necítil nějak zvlášť citově vydírán, což mě před projekcí docela strašilo. Vyloženě mi vadila snad jen ta občasná naivita. Celkově dávám slušné 4*. „Bezdůvodně se usmívat, není to neupřímné?“ – „No jo. Je to totální kravina. Ale Američani to mají rádi. A teď tady žijete, takže to musíte udělat taky.“ ()
Tento film je založený na skutočných udalostiach a hrá sa s emóciami diváka na každej úrovni. Rozpráva príbeh súrodeneckej lásky, význam oddanosti k rodine a priateľstvu. A čo je najdôležitejšie, ukazuje extrémy ľudstva - ako kruté a bezcitné dokážu byť ľudské bytosti, ale naopak to, čo dokáže láska a tie pravé hodnoty v živote človeka. ňnajsmutnejšie je, že tieto témy sú stále aktuálne. A napriek tomu, akokoľvek dramatický a smutný tento príbeh je, dokáže vyčariť úsmev na perách a odľahčiť situáciu hrejivými momentami, ktoré vám budú tlačiť slzy do očí. Vo chvíli, keď si myslíte, že sledujete film v hlavnej úlohe s Reese Witherspoon, sprievodné obsadenie sudánskych utečencov si ukradne film a vaše srdcia. Skvelý príbeh, skvelá réžia, skvelé obsadenie, a veľké herectvo všade okolo. 85%. ()
“If you want to go fast, go alone. If you want to go far, go together." ()
Uvědomujet(m)e si, že kvalitní film z toho dělá tématika o které pojednává, nikoliv zpracování ? Klišé je tam kupa, sentimentu tak akorát a herecky je to super, resp. černé súdánské tváře tomu dávají zvláštní, syrově svěží punc reality. Jinak je to ale pohádka jak vyšitá, s dokonale vykalkulovaným scénářem "vše do sebe krásně zapadne" a to je ve skutečnosti asi to poslední co se děje v tomhle střetu dvou odlišných světů doopravdy, mimo obrazovky. ()
Začátek se poměrně táhne a nabírá proporce hodné spíše nějakého naturalistického dokumentu, ovšem jakmile se děj rozjede a nastoupí nezvykle černovlasá Reese Witherspoon, tak už vše sedí jak má a tvůrci už jenom tlačí na emoce, kterých je celý film přímo nasáklý. Velice osvětový kousek...7/10 ()
Snaha kanadského režiséra Philippe Falardeau reflektovat krizi, která za oceánem postihla nejen úřednický systém po osudném září 2001. Začneme však „nepředstavitelnými“ hrůzami války, mezi kterými se vykrystalizuje příběh súdánských sourozenců, kteří se po ztrátě všech dospělých ocitnou v uprchlickém táboře v Keni. Ctnostná Amerika (nebo je to všechno jinak?) však na běžence z třetího světa nezapomněla, po dlouhých letech čekání se tak tři „bratři“ a jedna sestra ocitnou na vytouženém seznamu, který je letenkou za velkou louži. Jen je hned na letišti rozdělí, takže trojice celou dobu myslí na sestru, která se po 11. září ocitla v bludném byrokratickém kruhu. A také na dalšího chlapce, který jim v nejtěžší možné chvíli pomohl. Zbytek už jede v americkém rytmu lidských hodnot, přemíry sentimentu a odlišnosti obou světů (á la dívka bez závazků, tohle mi udělal lev nebo plýtvání jídlem). I když samozřejmě musíme uznat, že z námětu se dala vytvořit mnohem větší smršť patetických scén. Americká linie se pak točí i okolo hlavní hvězdy snímku (a musím to zopakovat, že má čuch na silné ženské postavy) Reese Witherspoon, která přidává sympatickou sarkastickou nit. Jinak ovšem lidí s dobrým srdcem bylo na můj vkus až příliš, ti ostatní mizí ze scény naopak velmi rychle. The Good Lie je přesně tím snímkem, který má aspirace minimálně přehodnotit některé naše pohledy na svět a zamíchat žebříčkem hodnot. Aspoň trochu a aspoň na chvíli. ()
Podobné filmy to nemají vůbec lehké, často se jim vytýká velké množství patosu. Režisér Philippe Falardeau se právě tomuto snažil za každou cenu vyhnout a vlastně se mu to docela povedlo. The Good Lie není špatný film, jen až moc spoléhá na syrovost úvodní půlhodiny, u které budete vděční, že jste se narodili v úplně jiné části Země než hlavní postavy a hodně spoléhá také na závěrečných deset minut. Ale to mezi tím mi přišlo takové neslané, nemastné, pořád jsem si marně snažila najít cestičku k hlavním hrdinům, něco tomu zkrátka chybělo. ()
Ten film akoby zlepili mimovládky na ovplyvňovanie verejnej mienky, ktorá je v Európe po súčasnej utečeneckej kríze veľmi otrasená. Film samotný sa dá, ok, príchod ľudí z primitívnych oblastí do veľkomesta zo sebou prináša pár dobrých príhod, ale inak som na filme nevidel nič výnimočné. Všetci utečenci sú vykreslení ako dobráci a oni naozaj väčšinou vďační sú, ale problém je, že generácie ich detí a deti ich detí, už vďačné nebudú. Tí už budú mať len požiadavky a plnú hubu práv. Osobne som tvrdým odporcom otvorenej Európskej náruče. Európa nieje schopná prijať milióny arabov a černochov, bez toho aby to malo na ostatných dopad. Kto si myslí opak je naivný blázon. Tu v Európe sme mali milióny mŕtvych z dvoch svetových vojen. My sme si tú "slobodu" a "blahobyt" vybojovali a vybudovali. Každý z nich nech si ju vybojuje alebo vyrokuje doma a všetci budeme šťastní. Šťastní v zemi, v ktorej sme sa narodili. Takéto filmy moje názory nezmenia. 60%. ()
Opravdu silné drama po všech směrech. Přiznám se, že úvodní část, jež se odehrávala v Africe, mě až tak nebavila, avšak jakmile se utečenci dostali do tábora a následně do USA, začal mě jejich příběh patřičně bavit. Cena svobody má v sobě řadu lidských hodnot, na které se v západní civilizaci plné shonu zapomíná. Snímek není prost moudrosti a emocí, což umocňuje výsledný dojem, který by byl za 5* i bez Reese Witherspoon. Abych pravdu řekl, nejlepší herecké výkony tu stejně pro mě podávali neznámí herci černé pleti. ()
Velice pěkně udělaný film o uprchlické problematice. Emočně neděračský, a přitom působivý, naplněný humorným nadhledem a současně řezající do živého. ()
Jeden z prípadov, kedy imigráciu pochopím a kde som držal palce, nech to tým chalanom vyjde. Vážna, smutná téma, no pozeralo sa na to fantasticky. Úvod je dobrodružno-dramatický, spojený s celkom slušným survivalom tých detí v divočine, no a život v Amerike zase ponúkne mnoho úsmevných situácií. A k záveru aj niečo málo emócií k tomu. Všetko tak správne vyvážené. Slušný nadpriemer. 80/100 ()
Reklama