Réžia:
Asif KapadiaScenár:
Asif KapadiaHudba:
Antonio PintoHrajú:
Amy Winehouse (a.z.), Mark Ronson, Tony Bennett, Pete Doherty, Russell Brand (a.z.), Natalie Cole (a.z.), Jay-Z (a.z.), Alicia Keys (a.z.), Beyoncé (a.z.) (viac)Obsahy(1)
Kým v skutočnosti bolo dievča, ktoré stojí za menom Amy Winehouse? Čo táto hudobná ikona skrývala pred okolitým svetom a prečo zomrela vo veku len 27 rokov? Celovečerný dokument necháva hovoriť najmä Amy samotnú prostredníctvom doposiaľ nezverejnených archívnych záberov, rozhovorov, ale predovšetkým prostredníctvom jej hudby a pôvodných textov, ktoré vždy reflektovali aktuálne udalosti jej života. Vidíme Amy ako obyčajné dievča s obrovským talentom a túžbou spievať, ako zjavenie ohromujúce hudobných fajnšmekrov, ako popovú hviezdu obletovanú fanúšikmi aj ako obeť manipulovanú manažérmi a prenasledovanou bulvárnymi novinármi, unikajúcou závislostiam. Za známym mediálnym obrazom ale odhaľujeme hlavne Amy, ktorá skutočne túži len po dvoch veciach: naozajstnej láske a hudbe. (ASFK)
(viac)Recenzie (253)
Já jsem tak neskutečně rád, že jsem se nenarodil s talentem předurčujícím dobýt svět showbyznysu! Zlatý nadání pro dělání blbejch fórů. To mi řekněte, jak se má mladá holka ubránit tomu víru všehosvinstva, když ji lidi okolo berou buď jen jako platební kartu nebo zpívající vagínu a když její vlastní fotr říká "přišlo mi, že se rychle otřepala z toho, jak jsem se vysral na ní i na její mámu." Tu osudovou noc se Amy sice opila sama, ale pod její smrtí je ve skutečnosti podepsáno tolik všiváků, že z toho mrazí. Výborně zpracovaný dokument. Byl bych ale mnohem radši, kdyby se vůbec nemusel natáčet a já místo toho v kině dvě hodinu čuměl na znělku. Protože ten talent, co Amy měla... ()
Ray či Walk the Line sú skvelo zfilmované a zahrané biografické celovečeráky o dramatických životoch hudobných legiend. Ale dokument Amy má pri rovnako odvážnej stopáži naviac nenahraditeľnú *autenticitu*, ktorá mu dodáva hmatatelnejšiu hĺbku. Rovnako ako portrétom hudobnej hviezdy, je tiež charakterovou štúdiou skromného ale živelného človeka, ktorý si dokáže udržať povahovú tvár čeliac zvodným nástrahám slávy, ale neobstojí v skúške zachovania si chladnej hlavy v citoch k nesprávnemu, rovnako živelnému ale sebadeštruktívnemu partnerovi. A nechá si ním zničiť život. Nielen emotívne, ale aj k zamysleniu. ()
Oscar 1 : Dokument ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $6,977,425║Tržby Celosvetovo $13,868,220▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA //počet predaných kusov ║ Tržby za predaj DVD v USA //počet predaných kusov ║ osobne som túto speváčku ani nezachytil v dobre jej pôsobenia, takže som k nemal žiadny vzťah, jej piesne som počul prvý krát z tohto dokumentu, ktorý treba uznať má opäť čosi do seba /videl v kine: 60%/ ()
„NEBYLO KAM JÍT, KDE SE SCHOVAT, ALE POTŘEBOVALA TOMU UNIKNOUT. TAK ZAČALA PÍT...“ /// Úvodní 3/4hodina je hlavně fanouškovská, takže pro mě votrava. Neznám muziku Amy Winehouse., nezajímala mě jako člověk a kdyby žila … Nežije. Chtěl jsem vědět proč. Zjišťuju, že tahle holka se zajímavým hlasem, bulímička, anorektička, alkoholička a feťačka, má některý písničky zajímavý. Je jich tady požehnaně. Stejně jako rozhovorů – nebo spíš hlasů k vobrázkům. Takže – snad to nebudeš brát jako spoiler (?), prostě to nezvládla. Co? No úspěch. Vo tom je závěrečná ¾ hoďka. To mě baví, protože tohle je život! Tohle je šoubyznys! Neveselej, ale pravdivej. Kdybys tak holka zůstala u jazzu... Život tě totiž naučí, jak ho žít, jen když ho žiješ dostatečně dlouho! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jsem superstar a nejlepší kámoši jsou chlast, koks a herák. 2.) Byl jsem na ní v Bělehradě. 3.) Thx za titule „chlebasadlem“ a „jives“. ()
Ujíždím na dokumentech všeho druhu a čumím na ně v podstatě mnohem víc než na samotné filmy, takže rozhodně mám s čím srovnávat a očekávání ohledně oskarového dokumentu mám tedy jasně nastavena. O tomto konkrétním filmu už přes rok slyším ze všech koutů, že je to prostě dech beroucí perla, ze které si každý sedne na prdel. Možná bych si sedl i já, pokud by to byl třetí dokument, který jsem v životě viděl, případně bych byl fanatickým fanouškem Amy Winehouse, což rozhodně nejsem. Pokud by byl ovšem dokument tak kvalitní jak je uváděno, pak by samotná absence fandovství neměla hrát výraznější roli, jenže hraje. Jedná se o zcela průměrný životopisný dokument, ve kterém autor udělal pár rozhovorů, zajistil záběry z bulváru a to je asi tak všechno. Vše, co mohlo dokument poslat výš, na to se rezignovalo, například chyběla sebemenší vsuvka s fotrem, který je na začátku představen jako člověk, který se na rodinu Amy v jejím dětství vysral a na konci je v podstatě parodie na jejího manažera, který evidentně žije z jejich peněz, ale nikdo se neobtěžuje ukázat, co bylo mezi. Naprosto vše v dokumentu tedy stojí na nudně převyprávěném příběhu ústřední postavy, který bohužel není vůbec ničím zajímavý a pokud by se samotná Amy tak "nečekaně" neufetovala a neuchlastala k smrti, patrně by krom zcela stereotypního výjevu života globální superstár na drogách ani neměl co ukázat. Pokud by tedy Amy i nadále žila, patrně by žádného Oskara nedostal, přitom její smrt hraje v celém dokumentu roli tak ve dvou minutách, což je pro mě další nepochopitelná věc, protože stručné prohlášení: "Vypadala jako když spí, ale nespala", to je v podstatě výsměch těm dvěma hodinám, kdy smrt tak mladého a talentovaného člověka by měl být jakýsi dopodrobna vysvětlený vrchol dokumentu a přitom má menší pozornost než permanentně zoomované fotky jejího obličeje z dřívějších minut. Že šlo také o jakési poukázání na hrůznost paparazzi a bulváru? Za veškerou pozornost toho dna žurnalistiky si mohla Amy výhradně sama tím, že prostě chodila zfetovaná po ulici, ta má skutečně do nějaké vybájeně oběti bulváru tak strašně daleko, že tohle bych vůbec nevytahoval a mám pocit, že ani tvůrce ten bulvár nekritizuje, spíše jen hodně stručně ukazuje jak funguje, škoda, že tak málo a povrchně, opět zcela nevyužitý potenciál, který mohl dokument vylepšit. Senna od stejného autora je pak na míle daleko v podstatě ve všech směrech, ačkoliv příběh jezdce F1 rozhodně není přirozeně tak lákavý jako pohled od zákulisí pěvecké hvězdy. Dokument u mě za dvě hodiny nevzbudil absolutně žádnou emoci, nějaké pocity, či chuť pátrat dál, zkrátka jsem ho zkonzumoval, šel napsat tento komentář a za dvě hodiny nebudu vědět, že jsem ho kdy viděl. Hype, který si odnesl Oskara za úctu k hlasu mrtvé, nikoliv za objektivní kvality filmu samotného. 44% ()
Velmi to připomíná dokument o Ayrtonu Sennovi ze dvou důvodů. Obě dvě persony o kterých se pojednává jsou stejně ikonické, s dechberoucím talentem a podobně opředeny různými mýty a legendami, jelikož přišli o život v poměrně mladém věku, kdy měli ještě kariérně i osobně hodně před sebou. Rovněž dokumentaristický styl tvůrců je v obou případech velmi podobný. Tedy jakási koláž filmových záběrů, které se střídají s ruční kamerou, zachycující s maximální autenticitou život slavné zpěvačky především v jejím soukromí formou "domácích nahrávek". Strhující zvuk koncertů a studiových nahrávek bohužel nepříjemně sráží na můj vkus dlouhá stopáž a spousta monologů osob, které tam jsou jakoby navíc. Senna měl mnohem větší tah na bránu. ()
To dievča v sebe nosilo dušu starú, veľmi starú. A tak nečudo, že skonala zakrátko po famóznom rozbehu. Príbeh ukazuje nekašírovanou formou, ako k tomu došlo. Poznámka: Silné osobnosti často skonali na silné drogy a to nielen v hudbe (napr. v našich luhoch a hájoch z tých inšpiratívanejších spisovateľ a filozof Ladislav Klíma), akoby v súťaži o to, kto je silnejší. ()
K dokumentům se dá přistupovat různými způsoby. Ten od Asifa Kapadia je velmi sympatický. Nic neodflákne, nevolí jednoduché cesty, nehodí někoho před kameru, aby se rozvykládal, jak to měl ten a ten v životě těžké. Takže nejde jen o přehlídku blízkých, kteří křiví obličeje a vytahují kapesníky. I když někoho to může zklamat. Volí audionahrávky milenců, rodičů, producentů, sází na archivní záběry. Jde na to od základů, neuhýbá problémovým tématům, ukazuje drogové trable, blikající fotoaparáty paparazziů, vyzpívávání se z životních přešlapů. Tahle zpívající a skládající diva se hlavně nikdy neokoukala. Byla svá, byla jedinečná, nebyla figurkou studia. I tak její příklad varuje, že sápání se na hudební Olymp bez hroší kůže nelze. Dvě hodinky jsou dle mého trochu moc, ale tenhle nešťastný osud si je zaslouží. ()
Nechť mi fanoušci prominou, ale její zpěv byl zajímavější než její život. ()
Ukázkový případ toho jak dokument v žádném případě nedělat. Vždy se mě líbily dokumenty, které o dotyčném, dotyčné nebo o dotyčné události dokázaly poutavě vyprávět, že člověk dostal chuť pídit se po dalších informacích. U Amy má člověk stejnou chuť pátrat, ale spíše po tom aby se vůbec cokoliv dozvěděl. Dokument mu totiž nabídne jen to že koukáme na naivní nafoukanou stár, která si kousek po kousku kope svůj vlastní hrob a je plně neschopná poslouchat ty správné rady. Takže zde máme talentovanou zmatenou alkoholičku nebo feťačku s hlasem jako zvon, která by toho v případě jiné výchovy dokázala pravděpodobně mnohem více. Nechme ale kritiku hlavní postavy. Nemusí nás ani zajímat čí POMNÍK vlastně sledujeme, jde hlavně o to jakým stylem se to celé dokáže prodat. Asif Kapadia pohořel na celé čáře. Buď vytřídil ten nesprávný filmový materiál nebo zkrátka nebylo kde a z čeho brát a tak jedinými trošku zajímavějšími situacemi bylo když Amy odmítla zpívat na koncertu v Bělehradě a pak záběr, ve kterém si dává pěkně panáčka v nočním Londýně u pouličního stánku. ()
Film je chytřejší a objevnější, než by se z poněkud prvoplánové mediální kampaně mohlo zdát. Kromě toho, že film s až masochistickou pečlivostí monitoruje fyzický i psychický rozklad zpěvačky, tak zároveň výstižně reflektuje i mechanismy současného hudebního světa a showbusinessu obecně. Styl dokumentu je nesmírně osvěžující. Kombinace privátních záběrů s těmi čistě propagačními a dodatečně pořízenými audionahrávkami tvoří zábavný kompilát, oproštěný od mluvících hlav a citových manipulací. Zřejmě nejautentičtější pohled na daný příběh, jaký mohl vzniknout. ()
Podle traileru jsem čekal mnohem větší doják. Tohle bylo spíš skládání střípků jejího života s důrazem na to, jak těžce Amy zvládala slávu, a jí život -nejspíše- zničili dva jí nejblizší muži. Na konci, když se rozjedou titulky, zůstane člověk oněmělý a ani nemá chu´t tleskat. ()
Výborný dokumentární počin, který mě hodně oslovil. (Kapadiův starší dokument Senna mě moc nebral, ale Amy mě dostala). V podstatě vše, co se lze o tomuto dokumentu dočíst, je pravda. Film ukazuje Amy z mnoha stránek, přináší unikátní záběry, nesnižuje se k bulvární senzacechtivosti a jeho zhlédnutí člověka rozesmutní. Strašná škoda, že už tady není - byla to krásná holka s neuvěřitelným hlasem i talentem, po níž zbyla dvě výborná alba a tento působivý filmový pomníček. Co se mi na dokumentu líbilo, byla skutečnost, že se nedere za každou cenu za jediným vysvětlením zpěvaččiny předčasné smrti - tak, jak je to zde podáno, se ukazuje, že to byla souhra celé řady nešťastných okolností, mezi nimiž stojí na předních místech její milostné karamboly, pronásledování ze strany paparazzi, tlak ze strany fanoušků i hudební branže a jakási vrozená autodestrukce, která ji nakonec přivedla do smutné společnosti Klubu 27. Cynik by zde mohl pronést, že už samotná existence označení pro tuhle partičku předčasně zesnulých hudebníků svědčí o tom, že Amy nebyla první (a jistě ani poslední), kterou podobný trudný osud postihl, a že předčasná tragická smrt je tím nejlepším způsobem, jak si zajistit posmrtnou slávu a katapultovat prodej svých desek do závratných výšin - jistě tomu tak je, ale stejně se nemohu ubránit povzdechnutí nad tím, že bych byl raději, kdyby tu s námi ještě Amy byla. Když jsem ji včera v totálně vyprodaném kině Aero viděl v tomto filmu na velkém plátně zpívat moji oblíbenou píseň "I Heard Love Is Blind" i další, bylo to jako zjevení. Dneska celý den sjíždím obě alba "Frank" i "Back to Black" a nemůžu se toho naposlouchat, jaké nápadité texty, jaký hlasový projev! Jinak nejpůsobivější moment z celého dokumentu je asi scéna s udílením cen Grammy, kdy naprosto konsternovaná Amy nevěřícně sleduje, jak vyhrává jednu nominaci za druhou. Kdyby byl celý dokument takto silný, bylo by to na 5* - takto za mě "jen" 4*. ()
Back to Black ()
Výrazné osobnosti to majú na svete ťažké, pretože si žijú vo "svojom" svete, tak ťažko pochopiteľnom pre ich okolie. Amy bola, čo sme vedeli už pred dokumentom ale ten nás v tom ešte viac utvrdil, úplne mimo logiku tohto sveta. Ten sa na jej nešťastí rád priživoval a dostali to od Asifa pod pás aj také osobnosti, ako Jay Leno. Britská mainstreamová tlač je už podľa autorov dokumentu čistý hnoj a asi nebudú ďaleko od pravdy. Amy vám po dvoch hodinách nemusí byť sympatickejšia, ani ju možno nepochopíte, ale Kapadia dal proste len prednosť hľadaniu pravdy pred patetickou adoráciou. A práve preto mne osobne je po "Amy" Amy sympatickejšia ako bola počas svojho života z toho, ako som ju vnímal prostredníctvom senzáciechtivých médií. ()
Top! ()
Spoilery! Obrovský talent uvězněný v neskutečně křehkém těle s emočně labilní osobností. Asif Kapadia už mi jednou ukázal, že tvořit dokumenty rozhodně umí. Tento dokument je neskutečně věrohodnou výpovědí už proto, že je celý poslepován z domácích videí či audio záznamů lidí, kterými Amy bývala celý život obklopována. Kdo ji mohl znát lépe? Amy měla skutečně zlato v hrdle a vzhledem ke způsobu jejího promiskuitního života, tam obvykle nebývalo pouze zlato, nýbrž i spousta cizího DNA. Od mládí holdovala travičce zelené, která doposud nezabila jediného člověka. Kdyby u ní zůstala, tak mohla zpívat dodnes. Já osobně vidím problém Amy v totálním nevkusu při výběru svých životních partnerů, a to nehovořím pouze o jejich nuzných zevnějšcích. Kvůli první zrůdičce začala holdovat alkoholu. Kvůli druhé zrůdičce poté našla cestu k nějakému tomu kokainu a kdoví čemu ještě. Z této cestičky bývá už velice těžký návrat, jak již historie mnohokrát ukázala. K Amy nějaký nehynoucí obdiv nechovám. Má jednoznačně identifikovatelný hlas a líbí se mi pár jejích písniček. Ze začátku dokumentu jsem se malinko nudil. K docenění kvality tohoto dokumentu, je zřejmě třeba mít k Amy vybudovaný nějaký vztah, obdivovat její tvorbu, či si alespoň najít nějaké větší sympatie k její osobnosti. To se mi bohužel nepodařilo. Proto dávám "jen" 3 hvězdy. ()
Tak konečně jsem se dočkal a zhlédnul jsem tento mnou tak očekávaný dokument o královně jazzu, Amy Winehouse. ___ Dokument Amy mezi ostatními životopisnými dokumenty o slavných hudebních interpretech s neblahými životními osudy vyčnívá hlavně ve své autenticitě, kterou se krásně vžijete a zároveň malinko porozumíte těžké roli hudebních celebrit, které bohužel ne vždy končí šťastně. Pokud existuje nebe, určitě si v něm Kurt Cobain a Amy Winehouse zašli na kus řeči. ()
Amy Winehouse bola skutočne fascinujúcou osobnosťou a myslím si, že tento film to skutočne veľmi dobre dokazuje. Tentokrát tu máme skutočný dokument bez toho, aby sa mal nejakú filmovú zápletku alebo pôsobil ako film. Takto podľa mňa majú dokumenty vyzerať a je to skutočne zvladnuté. Je pozoruhodné sledovať túto dámu ako prechádzala rôznymi obdobiami svojho života a človek tým mal možnosť aj posúdiť, čo všetko stálo za tým, že sme túto talentovanú osobnosť v roku 2011 stratili. Osobne si myslím, že americkí komici, ktorí si robili srandu z jej problémov tak nechutným a drsným štýlom by si mali prejsť rovnakými problémami a ľudia by sa pre zmenu mali smiať im. Bolo to tak nechutné a hnusné, že som mal ich chuť prefackať. Plus je aj smutné ale vidieť, keď Amy povie, že bez drog tento život už nie je to pravé... a ako sa postupne vzdáva vecí, na ktorých jej podľa mňa záležalo najviac. A okrem toho je to aj skvelé predstavenie hudobníčky, ktorej hudbu som moc nepočúval, no dokázala vo mne prebudiť veľkú dávku záujmu. A nielen preto, že už jej niet. Jej hudba skutočne dokázala pohnúť... najmä ak človek dokázal zachytiť každé jej slovo. Osobne som veľmi rád, že som Amyin príbeh videl a ďakujem tvorcom tohto dokumentu za to, že nám ho priniesli. Ich práca na ňom je ohromná. Hodnotenie: B+ ()
Reklama