Réžia:
Dušan HanákKamera:
Viktor Svoboda st.Hudba:
Svatopluk HavelkaHrajú:
Magda Vášáryová, Jiří Bartoška, Jana Brejchová, Róbert Koltai, Erzsi Pásztor, Juraj Nvota, Ferenc Bencze, Iveta Kožková, Jitka Asterová, Eva Holubová (viac)Obsahy(1)
Film je psychologická štúdia o hľadaní hodnôt v živote súčasnej tridsaťročnej zdravotnej sestry Sone, ktorá sa rozhodne prerušiť stereotypný chod svojho manželstva. Chce sa zbaviť pretvárky a prázdnoty, ktorá ju obklopuje. Aj za cenu omylov hľadá vlastnú zodpovednosť k životu. (oficiálny text distribútora)
Recenzie (49)
moja zaujímavosť: Filmovalo sa v Bratislave, Brne a v Slnečnom údolí. (dyfur) ()
Normalizacny nicim vynimocny film o tom, ako jedna pani ma za manzela panovacneho bula, ktory s nou komunikuje ako so sluzkou ........ 60 % ()
Ono je to určitým způsobem dost zajímavé, ať už lehce umělečtěji vedeným příběhem, tak i některými scénami, dialogy a hereckými výkony. Má to i co říct a psychologie hlavní postavy je tu poměrně dostatečná, ale dvě věci na tom prostě zamrzí. Tou první je to, že snad skoro se vším se dalo víc pracovat a víc hlouběji rozebrat a tou druhou je samotné filmařské zpracování, jehož atmosféra sice funguje, ale nedokáže si udržet stejnou kvalitu po celou dobu a kvůli tomu je to místy krapet mdlé. Navíc ani ta hudba se do toho moc nehodila. Ale klady u mě stejně převažují, i když důvod pro čtvrtou hvězdičku zatím nemám a určitě to jeden z těch slabších Hanákových filmů. Silné 3* ()
Za me podarena sonda do zivota zeny, ktera prodelava krizi stredniho veku. Jeji situace je skoro stejne beznadejna, jako doba, ve ktere se dej filmu odehrava. Magda Vasaryova vedle kvalitniho hereckeho vykonu, ukaze i svou bezchybnou postavu. Mam rad Hanakovu rezii, ve sve dobe jeden z nejlepsich slovenskych reziseru. Skoda, ze jeho tvorba nebyla cetnejsi... ()
Jojo, když uběhnou první roky manželství, vášeň vyvane a z lásky se stane jen honba za penězi a dobrou svíčkovou, nastává složité období. Naše hrdinka se vrací domů, ale není tam ráda, manžel je cizí člověk, který má svůj svět. Navíc byt sdílí s tchýní, a to je vždycky peklo. Nezbývá než v rámci záchrany zdravého rozumu sbalit kufry a prchnout na svobodárnu. Románek s ženatým doktorem je jen další zastávkou na cestě dolů. Snaha najít svou vlastní cestu je mnohdy velmi bolestná a není divu, že většina lidí raději celý život tráví v mrazu nepochopení a samotě ve dvou. Tak i naše zdravotní sestřička klopýtá a už už se zdá, že to nedá, ale naděje umírá poslední a všechno je lepší, než sklapnout krovky a vrátit se k manželovi a tchýni. Pomalý a místy i nezáživný film má pár silných míst, pro které stojí za to ho vidět. Vašáryová je ve své roli přesvědčivá a v podstatě nemám, co bych vytkl. Ta nálada ale byla až příliš tesklivá...65% ()
Povedené... ()
(105/2017) / Ponurý film o žene nespokojnej so životom. Paradoxne filmu pomáha sterilný vizuál typický pre filmové 80-te roky, ktorý atmosféru posunul o level vyššie. Celkom rád by som si ale niečo podobné pozrel v 60tkovom vydaní. Tvárou celého filmu je Magda Vášáryová, ktorá podala super výkon v hlavnej roli. Škoda sprostého zvyku nadabovať českých hercov po slovensky. Filmu to hrozne bere autenticitu. (7/10) ()
Soňa (v brilantním podání Magdy Vášáryové) ráda a pečlivě vykonává svou profesi zdravotní sestry, při práci dále studuje, ale v soukromí šťastná není. Žije v bezdětném manželství s hrubým mužem (typický "pracant", který sedí v kuchyni a pije pivo z lahve, manželce dává svou přítomnost najevo leda svými ponižujcími proslovy), a k tomu nesnesitelná tchýně, která ji chodí špehovat i do práce. Chvilkový únik najde Soňa v krátkém románku s mladým lékařem (Jiří Bartoška), ale ani to není řešení do budoucna...Opravdu skvělý společensko - psychologický snímek, zachycující šedou realitu poloviny osmdesátých let, natočil Dušan Hanák. ()
Divim se, ze autorkou neni zena... Aneb film o trpicich zenach a neschopnych (popr. agresivnich) muzich. Dobre udelane, ale pro me zbytecne, unavne. ()
Dušan Hanák je jeden z najlepších slovenských režisérov. Aj tento film tomu nasvedčuje. Veľmi dobré herecké obsadenie.....75%. ()
Hlboké. ()
Noviny a časopisy do nás už deset let chrlí ty stejné články o nové době ( Nová doba, přátelé, nová doba! ), o změně rolí mezi mužem a ženou. Jak je vidět, situace je jiná, dnešní literatura a film objevují už dávno objevené. A už 4 roky před pádem režimu Hanák řešil to stejné a myslím, že se s tím popral daleko lépe, než současná díla. Magda zjišťuje, že než najít chlapa co je k něčemu, je někdy lepší se naučit drobné domácí opravy a pořídit si dítě sama. Pro nás muže ne příliš lichotivý film, ale to neznamená, že není pravdivý. ()
"Cítím potrebu dobrých ludí..." ()
Ničím príjemný film, ale ani zaujímavý, o tom, že pani po 30tke si uvedomí, že nechce byť v dome slúžkou, ale paňou. No ťažko to dosiahne pri medveďovi manželovi. A je to ťažšie, lebo si zjavne vyberá mužov, ktorí sú dominantní, i vo vzťahu k nej. O manželovi sa z minulosti veľa divák nedozvie, o milencovi sa toho dozvie viac, no potom keď začne prihárať, tak zdupká. No a keďže tretí chlap vo vzťahu k nej nie je dominantný, tak táto linka ide do stratena. Ľudská múdrosť hovorí, že so ženou ťažko, no bez nej ešte ťažšie. Tento film nám v závere predostrie inú múdrosť - s chlapom dobre ako-tak, no bez chlapa najlepšie. No spánombohom, ozvena z raja ("hoci budeš po mužovi túžiť, on bude vládnuť nad tebou") hovorí niečo iné. Film však ponúkne predstavenie hereckej špičky v ČSSR a treba vyzdvihnúť skvele padnúcu Magdu Vášáryovú, výborná voľba. Jej cesta za poznaním je pretkaná dobrými hláškami - "Koľkým ľudom musí človek ublížiť, aby bol sám sebou?" alebo "My, mladé dievčatá, keď sa nevydáme na škole, musíme brať to čo je." Hanák režijne nejako neprekvapil, tá snímka má na sebe kopec šedi socializmu, je to málo invenčné. Dosť rušivo pôsobilo použitie opernej hudby, to ako päsť na oko. ()
Hanákův "tichý" film by si zasloužil více pozornosti. Skvělý scénář. Vášáryová v jedné ze svých nejlepších rolí. ()
Punčocháče. ()
Vcelku vydařená sonda do rodinných a mezilidských vztahů s akcentem na ženskou emancipaci. Solidní filmové zpracování i herecké výkony. Ve své době jistě to lepší, co u nás vznikalo, dobrý standard to představuje i dnes. ()
Tichá radosť režiséra Dušana Hanáka z roku 1985 je filmom (nielen) o zdravotnej sestre Soni (Magda Vášáryová), ktorá žije v citovo chladnom manželstve, ale všeobecne o ľuďoch márne hľadajúcich šťastie a radosť vo svojich životoch. Dej filmu, odohrávajúci sa z veľkej časti v nemocnici, sa zameriava na partnerské a medziľudské vzťahy, odhaľujúc často bežné a neraz skryté problémy, ktorým musia ľudia čeliť. Hanákova snímka preto do popredia stavia najmä postavy, prostredníctvom ktorých reflektuje svoju hlavnú myšlienku. Divák by si mohol myslieť, že v autentickom ponurom časopriestore socialistického Československa osemdesiatych rokov dvadsiateho storočia, v ktorom sa film odohráva, bude celkové zúfalstvo postáv o to citeľnejšie. Bohužiaľ, opak je pravdou. Námet, ktorý papierovo vyznieva potenciálne, v praxi síce najväčšmi pracuje s postavami, ale tie, ako sa postupne ukazuje, sú pomerne nevýrazné a nezaujímavé. Filmu ako takému navyše nepomáha ani príbehová pomalosť. Tá by síce nemusela byť nutne zlá, ale to by s ňou museli tvorcovia lepšie pracovať, čo sa v tomto prípade nedeje. Tichá radosť patrí medzi kinematografické diela s tematikou prázdnoty v manželstve a živote. Snaží sa byť sondou do vnútra postáv, priniesť divákovi pohľad na ich emócie a prežívanie. A aj keď v Hanákovej snímke tieto črty možno badať, nedá sa hovoriť o tom, že by dokázali natoľko zaujať, aby to k lepšiemu ovplyvnilo kvalitu diela ako celku. Summa summarum - podpriemerný a príbehovo slabý film s nevýraznými postavami, ktorý nedokáže ani zďaleka využiť svoj potenciál. ()
slovenská feministicko-psychologická štúdia o tom, že s chlapom dobre, ale bez chlapa najlepšie...film nedokáže upútať ani dejom, ani hereckými výkonmi...konečne by si už tvorcovia filmu mali uvedomiť , že do slovenského filmu patria slovenskí herci so svojimi hlasmi a do českého českí - inak tie predabované postavy pôsobia rušivo a v niektorých prípadoch i komicky ()
Tak další ztracený čas kvůli jednomu herci. Totiž, chtěl jsem vidět pana Rychlíka. Tak jsem ho viděl. Ke konci filmu projde jako kominík. Pecka. Film celý jako takový je obdobou filmu Súkromné životy, včetně páně Rychlíkovy účasti. Tedy, tam alespoň mluvil. Zde jde také o psychodrama, u kterého jsem se nemohl dočkat konce. Takže z toho plyne i hodnocení snímku. ()
Reklama