Réžia:
Roland JofféScenár:
Bruce RobinsonKamera:
Chris MengesHudba:
Mike OldfieldHrajú:
Sam Waterston, Haing S. Ngor, John Malkovich, Julian Sands, Craig T. Nelson, Spalding Gray, Bill Paterson, Athol Fugard, Mark Long, Patrick Malahide (viac)Obsahy(1)
Kambodža, srpen 1973. Boje ze sousedního Vietnamu se přenesly i do této dosud neutrální země. Zuří tu občanská válka mezi vládními jednotkami, podporovanými americkou armádou, a partyzánskými oddíly Rudých Khmerů. Sydney Schanberg, zpravodaj listu New York Times, a Dit Pran, jeho domorodý průvodce a tlumočník, jsou jen dva z početné armády novinářů a fotografů, snažících se zprostředkovat světu informace o tom, co se v tomhle kdysi tak nádherném koutě světa děje. A je stále hůř. Rudí Khmerové získávají stále větší převahu. Všem je už jasné, že až se dostanou k moci, vypuknou hrůzy, jejichž rozsah si v tuto chvíli ještě nikdo nedovede představit. Kdo může, ten ve spěchu opouští zemi. A naděje těch, kteří musí zůstat, se rovnají nule...
Film, natočený podle skutečných událostí, zachycuje příběh přátelství, jež se za léta spolupráce vytvořilo mezi americkým novinářem a jeho průvodcem v době občanské války a po vítězství Rudých Khmerů (za jejichž více než tříleté diktatury zahynuly v zemi asi tři miliony obyvatel z celkového počtu osmi milionů). Tvůrci nechávají téměř bez povšimnutí společenské souvislosti, zaměřují své vyprávění na dopad, jaký tyto události mají na obyčejné lidi. Emotivní vyznění filmu výrazně podtrhují velkolepé hudební motivy Mikea Oldfielda i známé skladby, které zde zaznívají v působivém kontrastu s obrazem. Film, přerůstající v působivou výpověď o utrpení, jež si člověk na světě vytváří, ale jemuž také dokáže čelit, byl oceněn řadou mezinárodních cen. Proměnil tři ze sedmi oscarových nominací: za kameru - Chris Menges, střih - Jim Clark a za mužský herecký výkon ve vedlejší roli - Haing S. Ngor, lékař, který skutečně prožil kambodžské peklo (a který získal mj. navíc i Zlatý glóbus, cenu BAFTA a řadu dalších).
(oficiálny text distribútora)
Recenzie (221)
Z uměleckého hlediska velmi slabý film. Příběh lze suše odvyprávět ve třech větách, drama žádné. Mohlo by být, ale scénárista i režisér byli naprostí vrtáci. --- Však o umění ani nešlo. Tohle je politický film, politické prohlášení. A co nám vlastně říká? Starou známou kravinu, že když se ve třetím světě lidé nepříčetně mordují, tak jsou v tom nevinně, oni jsou vlastně hodní a mírumilovní, naplnění ušlechtilým humanismem, akorát zlý bílý muž ze Západu je vždycky nějak navede, chudáky naivní, aby se chovali jako zvířata. Běžte doprdele s takovýma. --- (Mimochodem, ten názor je rasistický. Ačkoli se napovrch zastává barevných, činí tak s předpokladem, že barevní jsou nesvéprávní blbečci, kteří ochotně a hbitě zcvoknou kdykoli si nadřazený běloch umane do nich píchnout.) ()
Killing fields je snímka, ktorá patrí do takzvanej vlny Vietnmaských filmov, ktoré začali nakrúcať všemožní, skvelí a kritikou uznávaní režiséri koncom 70´s rokov. Táto vlna skončila začiatkom 90´s rokov. Medzi uznávanými tvorcami patrili napríklad: Stanley Kubrick, Oliver Stone, Brian De Palma či Francis Ford Coppola, a to sú neskutočne veľké mená kinematografie. Ide o snímky, ktoré boli ocenené nejedným Oscarom a ešte inými všemožnými filmovými cenami. Tento jeden konkrétne získal Oscarov troch, takže moje očakávania boli dosť veľké, keďže väčšinu z týchto filmov som už videl a väčšina patrí k tomu najlepšiemu, čo som mal možnosť zatiaľ zhliadnuť, takže som čakal, že ma chladno-realistické zobrazenie bezvýznamného utrpenia ľudí, znova, psychicky, položí na lopatky, avšak, až na pár, momentov sa tak nestalo. Takmer celý dej sa odohráva v Kambodži. Ide o to, že Kambodža ako neutrálna krajina, nijako nezasahovala do vojny, avšak Vietcongovia aj Američania pokračovali v bojoch aj na tomto území, samozrejme tajne, aby sa verejnosť nedozvedela, že väčšina obetí, sú nevinný farmári a roľníci. Takto sa jeden novinár, fotograf a ich Kambodžský kamarát a miestna spojka, rozhodnú, že všetku špinu, ktorá robila USA armáda na území Kambodže, rozšíria do sveta prostredníctvom novinových článkov. Samozrejme sa to armáde nepáči a nastanú konflikty a to aj medzi domácimi. Počas snímky môžeme vidieť silne emotívne scénky trpiacich nevinných ľudí a beznádej ako zo strany USA tak aj zo strany nepriateľov, keďže tieto územia, po čase, obsadia nesmierne agresívny komunisti a zajmú Kambodžského kamaráta hlavných postáv. Neskoršie sledujeme jeho niekoľkoročné utrpenie v pracovnom tábore a výsledný útek z pekla. Je to dobrý film, nemôžem povedať, že nie, ale prehnaná dĺžka, nejasné zobrazenia vnútorných pochodov a málo do hĺbky zapracované charaktery, neboli ingrediencie, ktoré by kvalitný vojnový film mal obsahovať. Nemyslím si, že si to zaslúžilo toľko Oscarov... Poznám aj lepšie protivojnové filmy ktoré nedostali nič. ()
Velmi působivý film, který nemůže nikoho nechat chladným. Kdo ví, jak by to tam dopadlo, kdyby Pol-Pota nenapadlo dobývat území ve Vietnamu, což se Vietnamcům samozřejmě nelíbilo a díky jejich invazi skončilo to nejhorší běsnění. ()
Jako by to byly tři filmy v jednom. Začátek byl svou znervózňující chaotickou režií a znervózňující hudbou pro mě dost nezkousnutelný a hrůzy války byly pojaty tak nějak z nadhledu, bez zaujetí. Druhá část na francouzské ambasádě byla napínavá, ale zbytečně natahovaná. Nejlepší byla část poslední, kontrast mírové sebemrskačské Ameriky (neříkám, že Američané nepřilévali oleje do ohně a nedělali chyby, ale jistě neměli vinu na zvěrstvech Rudých Khmérů) a života v kruté diktatuře, který by si zasloužil větší propracovanost, aby člověk, který o historii Kambodže ví minimum, pochopil víc. Dobře byla během celého filmu využita všudypřítomnost dětí, které si zde hrály, trpěly, umíraly i vraždily. Využití písní bylo skvělé, až na Imagine, což bylo tak vyděračské, až to skoro shodilo celý film. ()
Hodnotit film z pohledu, že jsem tam díkybohu nebyl, mi nepřipadá příliš poctivé. Jiný pohled se mi ale v podstatě nenabízí. - "Holiday in Cambodia" (Dead Kennedys) - Film nám sice přibližuje "realitu", ale ne už odkud se vzala (pro fim tohoto typu je znalost základních faktů nepostradatelná, jinak zůstane někde na pomezí fikce). Z rozblácených rýžových polí (to jsou ta killig fields?) vyjede tanková brigáda, cestou narazí jen na minimální odpor a vítězně vjede do hlavního města, které víc než zdecimuje. Kde, od koho a za co získali Rudí Khmerové svoji výzbroj. A jak se s nimi vesničan Pol Pot spojil a jak s ními (konkrétně s kým) jednal? Všechno to jsou dokonale bizarní představy, které naprosto rozbijí zdánlivou realitu filmu. Pozn.: Také často cituji z textů písničkářů, ale snažím se to dělat přinejmenším decentně (tohle nebylo decentní, jen podbízivé - ale vždyť Johna Lennona zastřelil, krátce po ukončení filmové děje, taky nějakej bílej kmér). ()
Ľutujem, že som tento výnimočný film nevidela skôr! Filmy o nepokojoch a občianskych vojnách ma vždy svojim spôsobom lákali, no tento ma doslova zasiahol svojou reálnosťou, brutalitou, no zároveň pekným príbehom. ()
ocenenia : BAFTA 1984 - Najlepší film ()
autorem skvělého filmového soundtracku je hudebník Mike Oldfield .. léta jsem nevěděl proč přes velmi dobrý výsledek už nikdy víc nedostal v žádném filmovém projektu další příležitost – vysvětlení je jednoduché .. při dokončování filmu se nemohl z důvodů vyšetřování svých daní (to vzniklo podvodem jeho mateřské vydavatelské společnosti Virgin, která ho léta úspěšně okrádala) osobně zúčastňovat na finální práci na tomto filmu a na jeho následné propagaci při premiéře v Anglii (Mike žil tehdy dočasně ve Švýcarsku, samotný soundtrack byl nahrán v Mnichově) .. své závazky, ale plnil vždy precizně a včas .. přesto .. velmi nervózní producent filmu David Puttnam, shodou okolností dobrý přítel majitele firmy Virgin, která musela Oldfieldovi v té době vyplatit jednorázově jako kompenzaci značně vysokou finanční částku, ho ve filmových kruzích pomluvil a označil za nespolehlivého potížistu .. a to byl konec .. proto se už ke komponování filmové hudby Oldfield nikdy nedostal .. a to je pro nás, notorické uctívače a milovníky filmové hudby opravdu veliká škoda .. (např. : v Exorcistovi dává použitá, zapůjčená skladba M. Oldfielda celému filmu ten správný náboj, vytváří tu nezapomenutelnou náladu a tvůrcem zamyšlený dojem .. vždyť také samotný režisér W. Friedkin na ni trval … hudba Mika Oldfielda se velmi často úspěšně používá v dokumentárních filmech, ale nic z toho není původní filmová tvorba, tou byla a jsou jen Vražedná pole …) ()
Krásný, událostmi odporný, upřímný film. Tyhle filmy tahají hodnocení jenom svým tématem. Každopádně herci se vytáhli a do situace jsem se vžil. Hlavně část filmu na ambasádě byla skvělá. -"The wind whispers of fear and hate. The war has killed love. And those that confess to the Angka are punished, and no one dare ask where they go. Here, only the silent survive." ()
Historicky film az vojnova drama, ktora sa tematicky zaobera Pol Potovym rezimom hrozy 1976 - 1979 v azijskej Kambodzi. Krasne je vykreslena atmosfera toho, ze sa chysta cirociry masaker, nieco visi vo vzduchu a preto ludia prchaju prec z Kambodze. Ti, ktori nemaju kam ist vsak spoznaju peklo na vlastnej kozi ..... Reziser Roland Joffe natocil film, na ktory sa len tazko zabuda a ktory budem este sakramentsky dlho ospevovat : 100 % ()
Kdyby vás snad zajímalo, jak to bylo s těmi Rudými Khmery, tak si tenhle film nepouštějte. Je totiž film o dvou (občas i více) novinářích, kterým dělá v pozadí stafáž kambodžských motykových zabijáků. Ze 140 minut se tam vlastní Kambodži (ne, sezení v kavárnách a na velvyslanectví do toho nepočítám) věnuje nějakých 20 minut. Je to ale opravdu hutných a výživných 20 minut, proto ty dvě hvězdy zůstanou. Jinak je to lopotně natočená kravina s otřesnou hudbou (Oldfield si zjevně vybral slabší chvilku) a nulovým dějem a jestli nejste opravdu skalní sběratelé indočínských témat, tak si to smažte ze seznamu. ()
Film ma az dokumentarni vyobrazeni, coz u snimku podobneho typu je jen k dobru veci. Atmosfera je take vynikajici a myslim, ze se povedlo navodit situaci v Kambodzi sedmdesatych let. Mozna trochu mohli ubrat na hudbe, je sice hezka, misty uz ale pusobila moc kycovite ( nemyslim jen setkani v zaveru ). Mozna by bylo ku prospechu, vice osvetlit problematiku Rudych Khmeru ( kdo chce, ten si vsak fakta najde ). Vrazedna pole ale maji spad, nenudi a maji velice dobry namet. Film je velice podobny Salvadoru od Stonea. I kdyz to na plne hodnoceni nevidim, je to lepsi snimek nez Hotel Rwanda nebo Posledni skotsky kral. ()
Největší masakr během občanské války v historii má na svědomí Pol Pot a jeho Rudí Khmerové (20% obyvatelstva). Vražedná pole pro mě dojíždějí na stopáži, která mohla být minimálně o půl hodiny kratší. Takhle jsem se občas přistihl, že pokukuji po hodinách. Ale z historického hlediska nedocenitelný film, především v detailech. 70% ()
Skôr ako si pozriete tento film odporúčam nazrieť troška do histórie Kambodže a prečítať si trebárs Toto. Velmi silný film o udalostiach v Kambodži po nástupe červených kmérov. ()
Myslim, ze uz chapu, proc se prave tenhle film stal symbolem, byt dnes uz asi zapomenutym, cely generace. Ta vypoved sice neni tak syrova jako v pripade filmu o Rwande, porad je to ale skvosnej zaziek. A na dr. Hainga S Ngora jsem koukal jako na zjeveni. Tohle ze je neherec? Tak proc tak hrave strci do kapsy 90% vsi ty hanby, ktera hraje u nas??? ()
42. Zlatý Glóbus za rok 1984 - cena (1) - *Nejlepší herec ve vedlejší roli - Haing S. Ngor + nominace (5) - Nejlepší film (drama), Nejlepší herec (drama) - Sam Waterston, Nejlepší režie - Roland Joffé, Nejlepší scénář - Bruce Robinson, Nejlepší hudba - Mike Oldfield ()
V podstatě bych interpretoval to, co již napsala Galadriel. Ano, film zcela jistě zpracovává závažné téma, nicméně nakládá s ním ledabyle a absentuje zde nějaký záchytný bod, kvůli kterému bych mohl aspoň hodnotit nadprůměrně - například sympatická postava (respektive sympaticky zahraná, mimochodem, za co že to Ngor dostal Oscara? Za výkon asi ne...) či osobnější příběh, takhle má snímek díky svojí rutinnosti údernost televizního zpravodajství. S mojí oblíbenou uživatelkou se mimochodem shodujeme i v otázce hudby, zprvu se mi nechtělo věřit, když jsem si v titulcích přečetl jméno Mika Oldfielda. Chvíli mi přijde, jako když hudba pochází z utopické sci-fi a pak zase jako by vypadla z epického spektáklu. Krom toho mi vadilo zařazení Lennonovy "Imagine" v závěru - zatímco skladbu samu o sobě vnímám jako pronikání do nitra duše, zde je autorovo opus magnum degradováno na prostý kýč, mimochodem přesně v duchu větší části druhé poloviny snímku, z kterého se mi dělal na tváři trpký úsměv. (Shlédnuto v rámci školní výuky.) ()
Po celou dobu sledování snímku jsem si uvědomoval, že by bylo dobré to vidět v roce 1984, kdy byl snímek natočen. Teď už je překonaný jinými díly. Nicméně jeho hodnota coby varování proti válce a násilí zůstává. A hlavně nikdy nevěřme velmocem, že to s námi myslí dobře. ()
Takto to dopadá, keď sa k moci prihlásia komunisti (v rôznej podobe) so svojimi zvrátenými politikami, ktorí vždy "vedia", čo potrebuje ich národ. Príbeh je prerozprávaný z pohľadu reportérov v okamihu prevzatia moci Červenými Khmérmi a počas občianskej vojny. Oná novinárčina nie je príliš pútavá, ale v druhej polovici filmu sa dostane aj krutosti Khmérov či rôzne úteky a to je rozhodne zaujímavé. Stopáž by mohla byť ale o dosť kratšia. ()
Tento film bych rozdělil na dvě poloviny - ta první půlka je větší, nezáživnější a motá se tam plno novinářů. Ta druhá je o strastiplném útěku kambodžského novináře z otroctví Rudých Khmerů džunglí. Tato menší polovina je mnohem mnohem zajímavější. A hlavně se v ní nevyskytuje ten hlavní americkej novinář, kterej by mi ani nevadil svou podstatou, jako spíš tím hercem (absolutně nesympatickej hňup s plnovousem...). Film to byl sic kvalitní, místy však zdlouhavej a já se trochu nudil. Chtělo by to zkrátit aspoň o půl hoďky. ()
Reklama