Réžia:
Elia KazanKamera:
Harry Stradling Sr.Hudba:
Alex NorthHrajú:
Vivien Leigh, Marlon Brando, Kim Hunter, Karl Malden, Rudy Bond, Nick Dennis, Peg Hillias, Wright King, Richard Garrick, Ann Dere, Edna Thomas, Mickey Kuhn (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Filmoví fanoušci neměli, kvůli cenzuře na poslední chvíli, příležitost zhlédnout celou režisérskou verzi Elii Kazana. Speciální edice dramatu Tramvaj do stanice Touha přináší možnost zhlédnout chybějící 3 minuty, které ještě více zdůrazňují sexuální napětí mezi Blanche DuBois (Vivien Leigh) a Stanleyem Kowalskim (Marlon Brando) a ukazují vášeň Stelly Kowalski k jejímu manželovi. Nenechte si ujít klasiku světového dramatu, která byla nominována na 12 Oscarů včetně nominace za nejlepší snímek. Film nakonec získal čtyři Oscary v kategoriích nejlepší herečka v hlavní roli, nejlepší herec ve vedlejší roli, nejlepší herečka ve vedlejší roli, nejlepší výprava, a započal tak novou éru ve filmovém umění. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (196)
Kdybych měla celý film shrnout do jednoho slova, tak to bude nadčasovost. Děj, který i po padesáti letech působí aktuálně, skvělé herecké výkony...hlavně Stanley Marlona Branda a hlavně emocionálně silné drama. ()
Kdybych nad tím moc nepřemýšlel, tvrdil bych, že mám rád filmy, které se noří do psychologie svých postav. Tento film podle divadelní hry tak činí, ale příliš mu to kvalitativně nepomáhá. Celé se to točí kolem velmi otravné postavy, Blanche, která se přisere do malého bytu ke své sestře, která ji trpí, protože ji lituje, ale její hrubý manžel s ní moc ohledů nemá. Snad by šlo říct, že on je "záporák" tohoto příběhu, ale právě on byl jedinou postavou, s níž jsem soucítil a přál jsem si, aby jí shodil ze shodů a byl konečně klid. Pro mě je zápornou postavou právě slabošská Blanche, kterou užírá vina, v důsledku čehož přišla i o práci, což zatajila sestře, k níž se přistěhovala a kde začala být přirozeně na obtíž. Po celé měsíce si nenašla práci, lhala, hrála si na něco, co není a neaspirovala na to, to změnit. Následně se situace mezi ní a jejím švagrem vyhrotila natolik, že přepla a v závěru jí odváží do nemocnice. Film je sice skvěle natočen a dobře sděluje, co se může s lidskou psychikou stát, ale problém je v tom, že o 72 let později to pro mladého diváka už žádnou výpovědní hodnotu nemá. To by však tolik nevadilo, kdyby film aspoň bavil - on je však otravný. Je těžké vytyčit si takovou postavu a takovou zápletku a současně diváka přimět, aby ji měl rád, aby jí přál něco lepšího a byl do dění zainteresovaný. Divák sice pochopí, proč je protagonistka taková, jaká je, ale mou lítost ani zájem si to nezískalo - protagonistka totiž stále zůstávala stejně pojašená. ___Nedávno jsem viděl Beau is Afraid, což je rovněž film o psychicky narušené postavě (ale navzdory tomu je to film mimořádně zábavný), která se není schopna dát do kupy. Film mě však dokázal přimět s protagonistou sympatizovat a přát mu, aby se ze svého traumatu vysekal. Snad proto, že divák je tímto protagonistou není pouze frustrován, tak je jím i baven navzdory tomu, že je takový pasivní a prožívá natolik absurdní hrůzny v takové kadenci, že po 2 hodinách mu divák i přeje něco lepšího. Protagonistka Streetcar Named Desire, Blanchet, je však celou dobu jen obtížná kráva a to, že jsem zjistil důvod, proč tomu tak je, na mém pocitu z ní nic nezměnilo. Takhle lehké to spisovatel s divákem mého typu mít nebude. Jediný moment, kdy jsem se u film bavil, byly asi 3 minuty před samotným závěrem, kde Brandův švagr vypění, nastaví té postavě zrcadlo, vysměje se jí a je obecně hrubý. Vím, že je to taky hajzl bez pochopení, ale po 110 minutách otravy byl bylo toto špetkou satisfakce. Výsledkem je však poměrně utahaný, nepříliš zajímavý, avšak dobře natočený i zahraný film, který už nechci nikdy vidět. ___Dva dny nazpět jsem viděl jinou filmovou adaptaci Williamsovy divadelní hry, Kočka na rozpálené plechové střeše, což je rovněž psychologická látka o dysfunkčních rodinných vztazích, která na mě však fungovala skvěle. Doporučuji spíš to. ()
Řekl bych, že Williamsova hra měla zůstat filmovému plátnu zapovězena... Ta více než dvouhodinouvá stopáž s pomatenou madamme DuBois – opravdu moc není o co stát. :-) ()
Úplně jsem z toho oněměl. Úžasný filmový zážitek. Brandon byl skvělý a Vivien Leigh ukázala takovou škálu emocí, že to se mnou zamávalo jako tornádo. Opravdu úžasný film! ()
Pokud předlohu napsal takový velikán, jako Tennessee Williams, točí se to skoro samo. Geniální Marlon Brando a Vivien Leigh. ()
Upřímně se přiznávám, že bych asi tento film a zřejmě ještě lépe divadelní hru musel vidět víckrát, ale do toho se mi asi nebude chtít. Abych si zkontroloval, že jsem ději porozuměl, musel jsem si obsah znovu pročíst na wikipedii, a zjistil jsem, že mi unikly asi tři dosti podstatné záležitosti. První z nich jsou Blanchiny halucinace, v ozvěně, kterou měla zřejmě Blanche ve svém mozku slyšet, jsem spatřoval jen nejasný režisérův záměr. Další přišly až ke konci. Zcela mi uniklo znásilnění - byly to ony tři minuty, které cenzura vystřihla? Pro film jsou ale asi dost důležité. A bylo toto znásilnění příčinou, že Blanche definitivně "ruplo v bedně"? A protože tohle mi stále unikalo, chorobné lži mohly být stále hrané, nepochopil jsem ani scénu, kdy za Blanche přijeli z blázince. Snad taky proto, že ten starý pán a paní rozhodně nevypadali jako lékař a ošetřovatelka... Ale rozhodně to zdůraznilo ponurost závěru. Přepis divadelních her na filmové plátno je dost náročný a film skutečně trochu trpěl tím, že se z 95 % odehrával ve dvou místnostech. Působilo to dost únavně a člověk ztrácel soustředěnost. Byly by to skutečně jen tři hvězdičky, ale zachránili to herci. Brando výborný, ale ani Leighovou bych nezatracoval, možná však hrál roli dabing, který trochu parodoval naši Květu Fialovou (trochu tu byla i fyzická podoba). Karla Maddena jsem už někde viděl, ale kde? Musím se podívat. ()
Jakoby já nějak nerozumím tomu tolik průměrnému, nepřekvapujícímu zpracování. Předloha mě natolik uchvátila, že se jedná o moji druhou nejoblíbenější knihu vůbec, a miloval jsem v ní komplexnost každé postavy z hlavní trojice. Tady to z toho nějak necítím a spíše jsem jen 2 hodiny prokoukal. Ve srovnání Kdo se bojí Virginie Woolfové? byl takový nářez, až jsem se z toho posadil na prdel, křičel, brečel a sám se Virginie Woolfové bál! Vyhodnocení: Stále ale lepší než Kočka na rozpálené plechové střeše ()
Marlon je zde skvělej a jeho role taky, teda trochu se mi zkazil dojem z jeho role tim, jak na konci Stanley ujel. Chápu, že se mohla Blanche, z toho co se jí stalo, pokud se to vůbec stalo, zbláznit. Ale co ma byt proboha zábavného na tom, poslouchat skoro dvě hodiny ty její bláznivý žvásty? Tenhle film je z mého pohledu absolutní úlet, téměř zcela postrádající jakýkoliv děj a nebýt Branda je to odpad jak vyšitý. ()
Brando výborný, ale co tam předváděla Leigh se hodilo spíš do 1. čtvrtiny 20. století. ()
Ach, Marlon...celkom chapem tych milion zien, ktorym sa pri nom podlamovali kolena a sklbali si vlasy. Ale on nielen skvelo vyzera, ale aj skvelo hra. V kombinacii s vybornou Vivien Leigh sa ostatni herci akosi uplne stratili do uzadia. Pribeh poznam z hry Tennesseeho Williamsa, ale na platne dostava uplne novy rozmer. ()
Herecký megakoncert skvelej V. Leigh. Charakter šitý na milimeter pre M. Brando. Filmová dráma na vysokej úrovni. Zaslúžené zlaté sošky, hlavne pre V. Leigh. Osobné hodnotenie: 83% (****) ()
Fantastický Brando, otrasná Leigh ... ()
Inscenácie divadelných hier vo filmoch majú zväčša nepriestrelný scenár, z ktorého ťažia. Ak si k tomu režisér vyberie správnych hercov, nedá sa ísť pod 4*. Film je známy predovšetkým vďaka výkonu Marlona Branda, ktorý započal tzv. method acting a jeho herectvo je natoľko neprehliadnuteľné, že neustále baví keď sa objaví na scéne, neustále cítite ako teritoriálne ovláda priestor a tým dáva najavo kto bude v scéne s ním na druhej koľaji. Mne však jemne vadila preexponovaná frajerina, hlavne keď má ruky vo vreckách prechádzajúc sa bytom a poučujúc všetkých naokolo. Drsného chlapa však zvládol all in all s prehľadom. Páčila sa mi i Vivien Leigh, ktorá bola v rámci typu herectva Brandovým protipólom, ale v rámci snímky zdatným súperom a svoju melancholickú Blanche zahrala s veľkým nasadením a v závere vzbudzovala dokonca hrôzu. Bolo radosť sledovať i počúvať dialógy práve tejto dvojice. Väčšina snímky sa odohráva v byte, ktorému by v určitom priestore, za plachtou, bodla priečka a taktiež niekedy mal bytík tenké steny smerom von. Skrátka ako to tvorcom vyhovovalo, tak raz sme boli svedkami, že zúčastnení sa navzájom nepočujú, raz áno a hneď z toho bolo iné vyústenie príbehu. Táto skutočnosť prispieva k tvrdeniu, že prevedenie divadelnej hry na filmové plátno nie je natoľko bezchybné ako by mohlo byť. ()
Kultovní film podle známé hry Tennesee Williamse, se skvělým hereckým obsazením. Vnímal jsem to jako jakýsi souboj různých osobností, které se nedaly úplně klasifikovat jako dobré či špatné, protože jakmile jste si je zaškatulkovali, tak okamžitě jednaly tak neočekávaně, že jste museli své hodnocení změnit. Psychicky labilní Blanche DuBois dorazí do horkého New Orleans a následně cestuje tramvají do stanice Touha za svou sestrou Stellou, která je vdaná za vymakaného, hranatého a atraktivního vyznamenaného ženistu Stanleyho, který svou ženu občas zbije a s přítomností Blanche není moc spokojen. Vadí mu to, že Blanche prodala barák, ze kterého by měla mít peníze i Stella a podle Napoleonského zákoníku tudíž i on. Stanley hraje každý večer poker se svými třemi kamarády, a společně u toho kouří a popíjí alkohol. Jeden z jeho kumpánů je citlivý chlápek jménem Mitch, který se stará o svou matku a není moc na ženské. Vypadá to, že lehce postarší kráska Blanche by to mohla s tímto kavalírem, který pravidelně sportuje a udržuje se, dát dohromady, ale to by nesměla mít za sebou minulost plnou skandálů a nesměla by pořád lhát a vymýšlet si příběhy o milionářích. Navíc prostředí bytu bez vnitřních stěn, Blanchiiny neustálé horké koupele, oblékání se do laciných šatů a její vysmívání se Stanleymu, že je Polák, vytváří ve stísněném bytě zlou krev a vede k nevyhnutelnému konci. No, nebylo to špatné, ale bohužel se řadím mezi nekulturní hovada, která nedovedou toto veledílo náležitě ocenit. ()
naprosto zbytecny film, ktery mel zustav v divadle... ()
Tento film šel zcela mimo mě a je mi úplně jedno, na kolik Oscarů to bylo nominované. Film, ve kterém divák nemá možnost si oblíbit nebo nedej bože se ztotožnit s žádnou z postav mi prostě nefunguje. Charaktery jsou hysterické a chovají se úplně iracionálně (alespoň podle dnešních měřítek). Marlon je sice pěknej, ale tady - byť byl klaďas - byl pěknej kretén. Už od půlky filmu jsem koukal na hodinky, kdy to skončí. ()
Filmový počin režiséra Eliu Kazana z roku 1951, vychádzajúci z predlohy divadelnej hry Tennesseho Williamsa, patrí ku klasikám svetovej kinematografie. Príbeh o dvoch sestrách (Vivien Leigh a Kim Hunter) a manželovi (Marlon Brando) jednej z nich, odohrávajúci sa na americkom juhu v meste New Orleans, zobrazuje, respektíve sa snaží zobrazovať všeobecné napätie, ktoré medzi nimi z rôznych dôvodov panuje. Na charakteroch postáv, ktoré herci stvárňujú, sa dobre odzrkadľuje skutočnosť, prečo Williamsova predloha dokázala získať Pulitzerovu cenu. Rovnako však u diváka od začiatku vzbudzujú silný divadelný dojem. A to je v konečnom dôsledku najväčším problémom Kazanovho filmu. Ani tvorcom ani hercom sa, bohužiaľ, nepodarilo predlohu pretvoriť takým spôsobom, ktorý by dokázal potlačiť teatrálnosť a zvýrazniť filmové prvky. Snímka tým pádom v mnohom pôsobí skôr ako divadelná inscenácia. Nepodpisuje sa na tom však iba spôsob hrania hereckého obsadenia, ale napríklad tiež kulisy či chýbajúci väčší dejový spád. Rozprávať v podstate jednoduchý príbeh na ploche dvoch hodín je v tejto podobe zbytočne zdĺhavé. S Kazanovým filmom je to ako na hojdačke. Na jednu stranu si so sebou nesie množstvo negatív, ktoré znižujú jeho celkovú kvalitu, na stranu druhú však ponúka aj viacero pozitív. Herecké výkony Marlona Branda či Vivien Leigh v spojitosti s niektorými dobrými dejovými pasážami zachraňujú dielo a držia ho na úrovni priemeru. A Streetcar Named Desire je nielen v americkej, ale vo svetovej kinematografii pojmom. Rovnako ako však mnohé iné "pojmy", aj film Eliu Kazana napriek oceneniam a zvučnému menu neprekračuje kvalitatívnu hranicu priemernosti. Ide o počin, ktorý je zmesou dobrého a horšieho. Najvýraznejšou slabinou je v jeho prípade jednoznačne prílišná teatrálnosť celkového poňatia. ()
Filmu na dramatičnosti vůbec neubírá, že je adaptací skvělé divadelní předlohy, takže divadelní prostředky se v něm znatelně uplatňují, ovšem i tak výborně obstál ve zkoušce času. Ten snad jen dal ještě víc vyniknout mistrovskému realisticky nadčasovému výkonu Marlona Branda, zatímco Vivien Leigh je zde už na dnešní poměry snad až příliš teatrální. Nicméně silný psychologicko - dramatický rozměr snímku zůstává naprosto platný i dnes. Nadčasově působí i otevřený konec, který nechává divákovi dostatečný prostor k vlastnímu prožitku i zamyšlení. ()
Zdlouhavé a nezajímavé. Jediný, kdo za něco stál byl Marlon Brando. Ufff, k tomuhle se těžko někdy vrátím... ()
Je to tak, že já vůbec moc nemusím Tennesseeho, a ani tuhle hru. Protože on sám byl trochu úchyl, tak se to na jeho hrách vždycky projeví. Kdybych ale měla hodnotit film pouze po jeho zevnější a herecké stránce, a ne příběhové, dala bych plných pět. Marlon Brando je úžasný herec, a je naprosto nadlidsky krásný. Vivien Leigh je jako Blanche naprosto perfektní, a všichny ostatní herci taky naprosto bravurně zvládají své postavy. Vlastně se mi ta hra až na ten konec i dost líbí. Ale to by to nebyl pan Williams aby to nemusel nějak nemorálně zakončit. Ve své podstatě mi to připadá dokonce i mimo charakter Stanleyho postavy. Je to prostě hrozné zklamání, tohle jeho završení. Škoda takové klasiky. Elia Kazan byl a je hvězda nejen své doby, a rozhodně zaslouženě. Film je po vše stránkách naprostá pastva pro oči. Vůbec mi nevadí dlouhá stopáž nebo divadelní pojetí. Rozhodně jsem si to velmi příjemně užívala. Celé je to velmi ryzí a opravdové, ale zároveň si to naprosto drží úroveň. Určitě nejlepší verze, ať už divadelní, či filmová, jakou jsem měla možnost kdy vidět. ()
Reklama