Réžia:
Franck DuboscScenár:
Franck DuboscKamera:
Ludovic Colbeau-JustinHrajú:
Franck Dubosc, Alexandra Lamy, Elsa Zylberstein, Gérard Darmon, Lika Minamoto, Caroline Anglade, Laurent Bateau, Claude Brasseur, François-Xavier Demaison (viac)Obsahy(1)
Jocelyn (Franck Dubosc) predstavuje presne ten prototyp muža, ktorý sa snaží oklamať a uloviť každú ženu, ktorá okolo neho prejde a stojí za hriech. Využíva základné postupy: vyťahuje sa, pretvaruje sa a predovšetkým stále klame. A keď ho náhodou pristihne nová suseda Julie (Caroline Anglade) v situácii, keď práve sedí na invalidnom vozíku po matke, a chce sa začať o neho starať, jeho srdce zaplesá. Repertoár postupov profesionálneho zvodcu si práve rozšíril o nový trik a navyše sa vďaka nemu zoznámil s krásnou ženou. Ale všetko sa skomplikuje, keď príjme jej pozvanie na obed k jej rodičom. Stretne sa tu totiž s Juliinou sestrou Florence (Alexandra Lamy). To by samozrejme v inej situácii uvítal, ale ona tiež sedí na invalidnom vozíku. Bohužiaľ sa na rozdiel od neho nedokáže len tak z neho zdvihnúť. A Jocelynovi sa prihodí niečo, čo vôbec nečakal. Beznádejne a romanticky sa do Florence zamiluje, ale ako jej má prezradiť, že im na spoločnú prechádzku stačí len jeden vozík? (Cinemart SK)
(viac)Recenzie (98)
Oslizlý, nesympatický, přehrávající a místy ukrutně trapný PseudohomoDelon se snaží retardovaně vyprcat vozíčkářku, i když je mrtvá na spodek. Navíc místo toho, aby si nechal přerazit páteř a bylo by to za pět z voleje, sníží se na její úroveň jen jako a toho kripla pouze předstírá. No hihň! Je z toho parakomický, paraúčelový, parapřiblblý až paradebilní pohřeb obvykle šarmantní a zábavné žabožroutské komedie (pokud zrovna děsně tumorně neasimiluje migranty), určený výhradně pro enormně otylé uklízečky a dělnice, toho času na pracáku, co doma lačně 24/7 přepínají mezi megahity TV Hovna a Primitive Love, aby si taky užily trochu té chitré a fťypné romantyki. No, možná že to upřímně pobaví i pár postižených, co vědí, že dva plnotuční paraplegici do sebe mohou leda tak vášnivě narážet vozíkama a předstírat paraorgasmy, pokud ona nemá bezbariérovou kundu a on nájezdovou rampu, parkovacího asistenta a elektromotor v prdeli. Pro kohokoliv jiného merde terrible par excellence. ()
Je to tam ! Francie když chce tak pořád v komediích valí jak za starých časů. Francouzi ten svůj humor umí skvěle promazat romantikou i sociální tématikou, tak že to nebolí, netahá za uši ani za oči a odcházíš s náladou fajnovkou. Jo a pražská epizoda mila potěšila a zmínku o Spartě bych ve francouzským filmu nečekal už vůbec. ()
Typická romantická komedie s netypickým námětem. To je asi to, co musí mít dnes už každá nová romantická komedie, aby dokázala zaujmout. Nicméně v tomto ohledu jsem měl trošku problém s humorem. Ač se Franck Dubosc snažil sebevíc, a občas je to z některých scén fakt znát, humoru jsem se úplně nedočkal. Zachraňuje to tedy alespoň ta romantická atmosféra, u které ale divák ví, že vzniká na úkor hrozný lži, takže jsem tomu neměl moc důvod kdovíjak dvakrát fandit. ()
║Rozpočet Eur 7miliónov║Tržby Celosvetovo $20,236,000▐ Strašná trapošina, Francúzi konkurujú svojou komediálnou prízemnosťou Američanom. Absolútne nesympatický ošuntelí herec v hlavnej úlohe sa hrá na mladíka a chce svojou nápaditosťou na vozičkárskom kresle nabaliť skutočne postihnutú ženu. Námet na oko dobrý ale tak odflákle spracovaný až hrôza, nechuť, povrchnosť. /20%/ ()
Zatímco Hollywood s dobrou romantickou komedií nepřišel posledních pár let, Frantíci jsou opět na královském křesle a zase přichází s nápadem, který je originální, neokoukaný a dostatečně poutavý. Frank Dubosc skvělý jako režisér, scénarista i hlavní herec a představuje typicky vysoce postaveného muže, který by rád ulovil jakoukoliv ženu, která mu padne do oka a to i za cenu, že bude předstírat, že je na invalidním vozíku. Chvála patří i velmi sympaticé Alexandře Lamy a potěší úsek z Prahy. Je to sice více romantika, humoru je zde méně, ale závěrečný zvrat a šílený náboj emocí spíš z dojetí a nadšení mě psychicky absolutně vysílil. Jakmile mě film dokáže rozesmát, rozbrečet i překvapit 4* jsou na místě. Skvělá je i hudba.80% ()
„Víš, lesknou se ti oči. Když se ti lesknou oči, tak máš buď nové boty, nebo pocit viny.“ Je celkem osvěžující vědět, že se dá ještě také narazit na novější francouzskou komedii, která není zatížená řešením „multikulti“ problematiky, jak se bohužel stalo smutným pravidlem…no, přejdu k filmu. Říká se, že příležitost dělá zloděje…a v případě tohoto snímku falešného vozíčkáře. Já osobně proti stárnoucímu a nenapravitelnému sukničkáři s vizáží lázeňského šviháka nic neměl, i když nejen v jeho případě je herectví kapánek stylizovanější (sluší se ale dodat, že nijak zvlášť otravně…snad s výjimkou hodně střelené Marie). Humor je trochu jednodušší (a stejně jako příběh předvídatelný), spíš se sází na hodně pohodovou a úsměvnou atmosféru (v žánrech film zvládá spíš ten „romantický“ než „komedii“). Čímž se dostávám k mému trochu nenaplněnému očekávání; myslel jsem, že se zasměju podstatně víc. Nicméně zklamaný nejsem, film mi příjemně utekl, snad jen ten závěr nemusel být tak odfláklý. S hodnocením končím na lepším průměru. ()
❤️🍀❤️ ()
Velmi příjemné nenucené překvapení. ()
Takhle tedy opravdu ne. Kdeže loňské sněhy jsou a s nimi lehkonohá a šarmantní francouzská komedie. Tohle spíše připomínalo chacha komedii z vesnického prostředí, ve kterých si tak libuje Zdeněk Troška. Ubohé, křečovité, bez fantazie, umolousané, naprosto nefrancouzské. Pryč s tím. ()
Nie zlý film, ale čím si zaslúžil také hodnotenie? Že je o vozíčkaroch a ich práve na lásku? To nemôže stačiť ani na štyri hviezdy. Občasný úsmev, občasná ľútosť. To je všetko čo Láska bez bariér prinesie. A že hlavný záletný "hrdina" chce pretiahnuť vozíčkarku, hoci má k dispozícii mladšiu a zdravú sestru, to je tiež trochu uletené. ()
Šarmantná romantika s neotrepaným nápadom. ()
Nenucené, obsazení pro mě neokoukané, místy několik hloupých rádobyvtipů, ale šarmantní Saša film výrazně pozvedla. ()
Tohle se nepovedlo. Dvě hvězdičky za obsazení a za scénu u stolu Max a víno.-) ()
Narážky na romanci a postižení je v rámci žánru poctivě natočená, zvídavá a občas zábavná. Příběh běží plynule a hbitě.Chvílemi to vypadá, že se politicky korektně vysmívá handicapovaným, ženám i divákům. Závěrečná vtipná scéna se mi líbila, protože maratony běhám také. Za to dávám třetí hvězdu. ()
V krátkej dobe hneď druhý Francúzky romantický film s Alexandrou Lamy, ktorý som mala možnosť vidieť. Ten prvý nestojí takmer za zmienku. Tento bol síce o poznanie lepší, ale žiaľ mňa neohúril tak ako zvyšných 77% "opýtaných". Ak však máte chuť na romantiku, tak smelo do toho, možno práve vám Láska bez bariér sadne .... ()
Očakávania boli veľké, výsledok je len priemerný. Film postavený na jednom nápade nedokáže utiahnuť celovečernú minutáž. Síce je to niekedy milé, občas vtipné, ale chcelo to viacej nápadov. Potešili scény s Claude Brasseurom. ()
Drzé čelo lepší než poplužní dvůr – a tady měli autoři tolik drzosti, když snímek označili za komedii, že by to vyvážilo několik poplužních dvorů. Vždyť příběh o slizkém obstarožním obšourníkovi, který markýruje handicap, aby dostal do postele vozíčkářku, v sobě neměl jediný vtip. Většina situací se naopak utápěla v trapnosti. Lidé – hlavně hlavní protagonista – se chovali jak děti z pomocné školy a humory se tvořily třeba tak, že se hrdina poslal na vyšetření prostaty, kterou je divák nucen absolvovat s ním. Peripetie jsou založené na tom, že si lidé normálně neřeknou, co by si v běžném životě řekli okamžitě a bylo by po problému. SHRNUTÍ: Vážně kriplózní záležitost. ()
Mám rád humor z vážných věcí, ne, který se jim vysmívá, ale který realisticky hodnotí daný jev - nezměnitelný, lidský, součást lidského života. V tomhle ohledu se mi moc líbila postava Florence. Ono takový humor může lehce sklouznout do humusu, ale nebyli by to Francouzi, aby to nezvládli. "Naštěstí nejsem sólistka. Při děkovačce sedím." ()
Franck udělal tuhle komedii skvělou, mohla být mnohem dokonalejší ale mě tahle krypl zábava bavila i tak. Příběh předvídatelný ale to nevadí, důležité je že se povedl, hlavně herecky. ()
Ze začátku jsem si teda říkal, co to proboha zase je za rádoby vtipnou zápletku, ale... nevím, jestli to bylo tou Prahou, podmanivou hudbou a nebo tou celkovou feel good atmoškou, nicméně si mě film postupem času získal, přestože je to párkrát už fakt na hraně kýčovitého televizního filmu (od zpomalených záběrů po přehnaně srdcervoucí scény). Každopádně za mě čtyři hvězdy nakonec jo - tak nějak si to roztomile plyne, má to (až na hlavního hrdinu) mega sympatické postavy, párkrát se i zasmějete a celkově to na člověka přenese neskutečně pozitivní energii. Je mi úplně jasný, proč z toho kritika až tak nadšená nebude, ale já bych tohle pro pohodovej večer doporučil všemi deseti. Francouzské dramedie už pomalu začínají být sázka na jistotu. ()
Reklama