Réžia:
Ondřej HavelkaKamera:
Diviš MarekHudba:
Petr WajsarHrajú:
Karel Dobrý, Simona Zmrzlá, Jan Kolařík, Jiří Lábus, Jiří Maryško, David Novotný, Norbert Lichý, Vladimír Polívka, Jakub Kohl, Dan Dittrich, Vojtěch Hrabák (viac)Obsahy(1)
Romantický a zároveň ironický príbeh hastrmana alias barona de Caus (Karel Dobrý), ktorého láska k dedinskému dievčaťu Katynce (Simona Zmrzlá) naplňuje netušeným šťastím a spaľujúcou vášňou. Barón sa vracia so svojím sluhom (Jiří Lábus) z ciest po svete, aby obnovil rybníky na svojom panstve. Ako moderný a osvietený človek sa vymyká štandardnému dedinskému životu. Stredom jeho zájmu sa stane nespútaná a výnimočná rychtárova dcéra Katynka rebelujúca proti autoritám vášnivým uctievaním prírody a pohanských rituálov. Inteligentným a krásnym dievčaťom sú očarení všetci, aj učiteľ Voves (Jiří Maryško) a farár Fidelius (Jan Kolařík). Čím viac sa Katynka hastrmanovi približuje, tým viac v ňom narastajú pochybnosti, či ako človek v koži zvieraťa a zviera v človeku tentokrát obstojí. (Cinemart SK)
(viac)Recenzie (423)
Byl jsem připraven na ledacos, myšleno tedy v negativním smyslu, ale jsem rád, že jsem předsudkům nepodlehl. Nelámu si totiž hlavu, jestli je Hastrman topornou nebo zmatenou adaptací, spíš ho pochválím, že se nebál vystoupit z davu. To zpracování bylo osobité, uhrančivé a hlavní role v podání Karla Dobrého, ta byla přímo ďábelská. Velká spokojenost. ()
Někdy se říká, že film je tak dobrý, jako je dobrý jeho hlavní představitel. S démonickým Karlem Dobrým tedy tvůrci nešlápli vedle. Bohužel v posledních zhruba dvaceti minutách se to Havelkovi dramaturgicky a režijně úplně sesypalo pod rukama a ty na sílu vložené rádoby hororové prvky úplně vyšuměly do ztracena. Je to škoda. Každopádně, z koho mi v dobrém spadla čelist, byla Simona Zmrzlá. Pro mě největší herecký objev za poslední léta. Charismatická, živočišně divoká a přitom půvabná, herecky přirozená, tu bych chtěl ve filmech vídat častěji. ()
Karel Dobrý je zkrátka génius, kamera Marka Diviše je strhující, a Simona je Zmrzlá, ale uhrančivá;) Jeden každý Český Lev, kterého Hastrman skolil a jeho duši do hrnečku uschoval, byl zcela zasloužený, a minimálně Janu Kolaříkovi bych ho ještě přidal. Předlohu jsem nečetl a nechystám se na to, ale formát romantického (jako že romantismus, ne romantika ani Roman Tyčka) hororu se podle mě povedlo nastolit velmi zdařile, na čemž má zásluhu vedle kvalitního obsazení a předváděného herectví i řemeslná preciznost, a atmosféra dotvářená i působivou hudbou včetně foklórních písní. Vnitřní konflikt Hastrmana jsem si vskutku užíval - stejně jako bezeslovný, ale (bohužel) naprosto trefný epilog. S režijním debutem nesmrtelného Jiřího Oulického a frontmana Melody Makers jsem zcela spokojen;) 80% ()
Havelkův film postrádá silnější konflikt, postupně gradující drama (kamenování v závěru přichází znenadání) a větší tajemství (identita osoby pobíhající lesem a obsah dřevěné skříně moc zvědavosti nepodněcují). Kvůli tomu ztrácí na síle také ústřední vztah. Milenci nejsou okolnostmi nuceni, aby jeden o druhého bojovali a hájili své city a taky není zřejmé, co – kromě jakési animální přitažlivosti a čtenářské vášně – je k sobě vábí. On a ona jsou natolik odlišní, že mezi nimi chybí jakákoliv chemie a vše pouze předvídatelně směřuje k odhalení pravé identity jedné z postav. Je toho zkrátka málo, co diváka zaměstnává. Subjektivní stopáž hodně přes dvě hodiny. ___ Jistý rytmus vyprávění, které místy úplně stagnuje, dodává akorát knižní a poněkud mechanicky působící dělení do kapitol podle tradic spjatých s danou roční dobou (postupně stále více iritující je také uvozování každé kapitoly písní a kamerou letící nad rybníkem – což je bohužel Havelkův oblíbený a proto velmi nadužívaný stylistický prostředek). Stejně knižně působí vesměs zbytný voice over. Přitom by scénář stačilo dramaturgicky pročistit, zamyslet se nad tím, k čemu daná scéna ve vyprávění slouží, kdo je vypravěčem (a uzpůsobit tomu fokalizaci) a dopilovat logiku návaznosti sekvencí (i záběrů, protože občas jsou patrné chyby v kontinuitě).___Kombinace vzletného romantismu, projevujícího se vedle hudby kompozicemi à la Der Wanderer über dem Nebelmeer a patetickými dialogy, a lehké nadsázky, přítomné zejména v šibalství některých postav, moc nevyšla. Film působí rozháraně, trpí podobnou krizí identity jako protagonista. Některé humorné momenty jsou pak úplně mimo celkový tón filmu (zmínka o „blinkání vody“, předstíraná autoerotika). Nejlépe pro mne Hastrman fungoval jako baladicko-hororová kronika života na českém venkově ve třicátých letech 19. století, výrazně zohledňující pohanské zvyky a lidové umění (písně, divadlo). Dost filmu pomáhají herci (zejména ve vedlejších rolích, ale Simona Zmrzlá taky dokáže potěšit, když dá průchod Katynčině divokosti a živočišnosti), kamera a pěkná hudba. ___Kdybych znal předlohu, kterou mám stále chuť si přečíst (už kvůli oné druhé rovině odehrávající se v současnosti, která je ve filmu odbyta bizarně enigmatickým epilogem), možná budu kritičtější. Takhle jsem docela smířlivý, protože mě Hastrman oproti mnoha jiným českým filmům svým obsahem ani řemeslným zpracováním neurážel, nezáměrně směšný mi přišel jen párkrát (stromový sex à la Antikrist) a některé scény, převážně spjaté s oněmi pohanskými rituály, byly vcelku působivé. 55% ()
Unylý příběh bohužel snaha a obstojná technická stránka nezachrání. Strašně jsem to Havelkovi přál, Urban je nesmírně zvláštní a tím pádem dost neuchopitelný autor, i když Jiřímu Strachovi se to se Santiniho jazykem relativně povedlo. Nejlepší na Hastrmanovi byl emocionální, strhujícím způsobem hrající (pro mě prakticky neznámý) Jan Kolařík. ()
Na filmový režisérský debut herce a divadelního režiséra Ondry Havelky jsem byl moc zvědavý, protože minulý rok byl na tuzemské filmy tak špatný, že každý orginálější námět vítám jak ban na twitteru pro D. Trumpa. Hned na úvod chci předeslat, že románovou předlohu jsem nečetl a v tomto případě nevím zda je to plus nebo minus, protože.... . Od začátku jsem se nesoustředil toliko na děj, jeho dramatičnost a gradaci, ale na hlavní postavu hastrmana a jak se ukázalo v následné diskuzi po filmu s jednou milou bytostí, udělal jsem dobře. Karel Dobrý dělá ve filmu čest svému příjmení, které můžu s přehledem aplikovat i na jeho herecký výkon. Z postavy Hastrmana jsem cítil velký smutek, touhu po štěstí, po lásce, které mu udělem osudu nejsou dopřávány. No a kolem toho se mně natočil celý příběh. O nějaký ten řádek výš jsem zmínil "PROTOŽE" a k tomu se chci vrátit neb je to klíčová výtka k filmu, musím se přiznat, že jsem občas chování ostatních postav příliš nechápal u Katynky jsem si to ještě omlouval tím, že je to žena a ženy nechápu už od mého pobytu v porodnici a zřejmě to s tím nepochopením žen dotáhnu až do mého pobytu na Olšanech, ale proč se třeba pan farář zachoval v scéně vvrhání kamenem jak se zachoval to jsem vážně nepobral. Z filmu mně to prostě jasný nebylo. Oceňuji sázku na neokoukané tváře v hlavních rolí i když v případě Karla Dobrého je to sporné, ale jeho ostré rysy v obličeji mu chudákovi po většinou přisoudili role různých fašounů a hlavní role hastrmana je určitě super výběr. V případě Simonky Zmrzlý (výborná závěrečná scéna:-) ) se určitě jedná o krásnou ženu, ale z herecký stránky si nejsem zcela jist touto volbou. Ze záverečných titlků jsem vyčetl, že Simona sama zpívala, v tom případě mně pěvecký projev přišel lepší než herecký. Necítil jsem z postavy Katynky ani smutek, ani vášeň, ani lásku, tak jak bych potřeboval a ve společných scénách z Hastrmanem to výrazně ubralo na vzájemné chemii. Z vedlejšáku je best můj miláček Jirka Lábus u Lábusa už mám rád i jeho jméno a kdyby pořád nosil otáčecí modrý prsten, klaněl by se mu u Sauron. Kdo má rád kostýmní filmy pošmákne si, tenhle obor je ve flmu zvládnut na Lva, kamera Marka Diviše rovněž výtečná práce a nevtíravě vtipný dialogy jsou svěží (dialog hastrmana s farářem o knihách je za pět hvězd). Je to balanc na hraně 3-4*, ale za ty sexy zelené boty Ondry Havelky na projekci se nakonec přikloním ke čtyřce. ()
Jakmile vidím název, tak si vzpomenu na klasickou písničku Ronnyho Martona, Hastrmane, tatrmane, melou…Přitom film Hastrman není úplně taková legrace. Naopak, je velice pěkně zfilmovanou baladou o vodníkovi, který hledá štěstí v lidském světě a s tím se odvíjí celý příběh. Režisér Havelka pojal svůj první film opravdu ve velkém. Herecky bomba. Karel Dobrý byl coby hastrman fantastický a stejně tak se mi moc líbil i Jirka Lábus. Hudebně také není co dodat, pan Havelka s hudbou umí pracovat a tady to rozhodně nepodcenil. Naopak. Někdo by možná mohl kritizovat sem tam abstraktnost některých scén, ale mně to do toho fantasticky laděného prostředí prostě sedělo. Stejně tak se mi i líbilo české prostředí, ve kterém si šikovný kameraman dokázal najít doslova zalíbení. Ihned jsem pátral a zkoumal, kde se film natáčel. Jo, Hastrman nebyl špatný kousek. Trošku nekonzervativní, ale o to zajímavější. ()
Zmatená, tónově nevyvážená a toporná adaptace, kterou nad hladinou drží především výtvarná kamera. Urbanův lyrický styl ale Havelka nedokázal vůbec přeložit do filmové řeči, Hastrman je dílem prkenně divadelní, dílem upoceně televizní. Navíc absolutně postrádá tempo a knižní kapitoly ještě podporují dojem, že tenhle film polyká andělíčky a marně kope nohama. Kniha je výstřední, černohumornou, groteskní i hororovou meditací nad vztahem člověka a krajiny, hrou se šelmou v nás. Film je takové hodně prosušené žabí embryo, které se zmůže jen na úsměvně doslovné citace Kaspara Davida Friedricha a vyhrocené scény, které si koledují o umístění do hrníčku s popiskem GUILTY PLEASURE. ()
Povedená filmová balada chvílemi s až erbenovskou atmosférou, přidávající navíc střet a dualitu pohanství a křesťanství...přičemž pohanské rituální propojení venkovského lidu s přírodním cyklem vesnického roku vychází v souboji s křesťantvím jako oprávněný vítěz... Po formální stránce vyniká především velmi pěkná kamera a skvělá folklórně/folkově laděná hudba, která chvílemi asociovala legendární Baladu pro banditu... ()
KD #metooanytime, o co jí jako de. ()
„JSI STUDENÝ A KLUZKÝ JAKO HAD. CO JSI ZAČ? CO JSI ZAČ…“ /// Karlos Dobrý v mnohem lepší roli než v tý Troškově pohádce. Celkově to beru jako takovej pokus o následování Kytice. Maj hodně podobnýho… Simona Zmrzlá (jak příhodný jméno…) by byla parádní loupežnická holka, ďáblice i vodnická paní. Prostě kdokoliv, komu v žilách koluje živelná krev. Lábus i Novotný zase maj roli, která jim padne. Beru i tu zajímavou atmosféru mixu mysteriózna s realitou. Ano, je tam dost kýčovitosti, ale… prostě zase něco jinýho – a hlavně českýho! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmennou knihu, kterou v roce 2001 napsal Miloš Urban, číst nebudu. 2.) Víc než ženský mě vzrušuje voda (pivo? Tak to je jiná pohádka…). 3.) Uložil jsem si starou k ledu. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Geniálny, fantastický folk. Presne moja šálka kávy. Zbožňujem návrat k mystike našich predkov, piesne, zvyky, tradície, pohanské a iné slávnosti, prekrásnu, pochmúrnu, jesennú výpravu dediny v zovretí lesov a – to najmä – rybníkov, močiarov a riek. Úchvatná koncovka, ktorú som nečakal. Uhrančivý Karel Dobrý a živočíšne koketná Simona Zmrzlá, ktorá si so všetkými zahráva. Scenár možno nie je žiadny extrémny zázrak, ale toto je presne ten typ filmu, kedy si poviete, že to zachránili práve herci. Lebo ak by v tom hrali iní, slabší herci, nebolo by to ono. Dobrý (ktorý je fakt dobrý) a Zmrzlá (ktorá je na konci naozaj dosť zmrznutá) sú však skvelí a úžasní. Úžasná je však bez debaty aj atmosféra a Jiří Lábus. Knihu som čítal, ale zďaleka ma nebavila až tak, ako film. A uznávam, že jej druhá polovica (ktorá sa začína v podstate tam, kde sa končí film) je fakt dosť divná (a je lepšie, že ju nesfilmovali). ()
Jsem ráda, že neznám předlohu, jinak bych možná hledala mouchy, kdo ví? Takhle jsem byla nadšená celkovým zpracováním (námětem), hereckými postavami a v neposlední řadě vhodně vybranými exteriéry. Hlavní poslava Karel Dobrý si mě získal svým charismatem na rozdávání a kouzelným úsměvem do mysli a nejen do něj. Zatím jsem ho znala spíš v těch záporných rolích a nebo téměř neviditelného mezi ostatními zahraničními hereckými esy. Velká škoda! Po tomhle filmu se to už nestane. Z něj ta láska, ale i rozervaná duše jen tryskala, což bylo nejpatrnější z jeho bolestného řevu v lese. O Katynce jsem chvilku přemýšlela, protože její role byla nejednoznačná. Pohřbila svého milovaného, plakala u jeho hrobu a najednou velká změna. Objeví se baron, párkrát se kolem ní otočí a hrob zůstal ladem. Ale její chování tak úplně nekorespondovalo s baronovým. Ona byla vysloveně provokantka a ještě si v tom libovala (viz např. umyvadlo za zdí) i když věděla, že ho to dráždí. Alespoň tak jsem to vnímala já a to bylo víc takových situací, zkrátka mně k srdci oproti baronovi nepřirostla. Jediné, co by jí mohlo trochu omluvit, byla absence její matky. Ale jako herečka se toho v tom případě ujala velmi dobře o zpěvu ani nemluvím. Proto mně konec vyhovoval, baron to zařídil velmi dobře. Pro mě to byl velmi silný emotivní zážitek a Karla Dobrého v budoucnu na sto procent už nepřehlédnu. ()
Po všech těch českých odpadech poslední doby se nemůžu na tuhle upřímnou snahu o kvalitu zlobit. Nezvládnutost od ujasnění konceptu po technické provedení (je hezké, že chcete kamerou okázale kroužit nad mohutnou českou krajinou, ale když nedokážete obraz pořádně zaostřit a jasově vyvážit, radši bych se držel při zemi) to ale sráží. A jakkoliv jsem se při vedení herců snažil nesmát a přistoupit na jakousi záměrnou stylizaci, nedařilo se to a nadsamec Karel Dobrý s výrazem pedofilního úchyla, ačkoliv se nejspíš mířilo na něco mezi panem Greyem a Edvardem Cullenem, mě bavil takřka komediálně. 35 % ()
Víc jak rok po shlédnutí a pořád mě nenapadá nic jiného než "snaha byla", což je samozřejmě extrémně neuctivé. (2019) --- Druhé shlédnutí už nebylo tak rozpačité, ale pořád se mi nelíbí voiceover, režisérův přístup ani žánrové klopýtání. (2020) --- Další dva roky uplynuly a zase se k filmu v myšlenkách vracím, tentokrát po přečtení Urbanovy knihy. Ačkoliv to podobu filmu samotného nemění, chce se mi ocenit režisérovu touhu převést do filmové podoby ten text, když už ho teď znám. Je tak těžké něco takového zkoušet v České republice. Magic. ()
„Jste velkorysá. To já urážky neodpouštím.“ Havelkův filmový režijní debut nabízí baladický příběh z českého venkova s vlastní poetikou (navozovanou i jazykem, nádherným vizuálem a zvukovou stránkou). V některých ohledech mi vzdáleně připomínal Brabcovu Kytici (ne nutně i kvalitou). Hlavním tématem je pak pomalu se rozvíjející tragická romance mezi kráskou a zvířetem. A zatímco u Katynky si třeba nejste úplně jisti, co přesně cítí (jen flirt?), u „barona“ je ten vnitřní svár mezi predátorskou náturou a nečekaným citem zjevný. A obsazení jak Zmrzlé, tak hlavně Dobrého byl výborný tah (neumím si v jeho roli představit jiného herce). Film mě dlouho bavil, ale směrem ke konci začal být stále víc přitažený za vlasy a závěrečné cca 2 minuty byly už zcela mimo. Škoda, přesto mi to ještě na ty slabší 4* vychází. „Co skrývá její koketérie? Pouhý chtíč, jenž byl pouze mou zvířecí přirozeností? Nebo jsou její city natolik hluboké, že unesou tíhu poznání mé pravé tváře? Začínal jsem chápat, že běs, který mnou zmítal, byl strach, že ji ztratím.“ ()
Na první pohled to může vypadat jako vnitřní souboj osvícenského hastrmana, který neví, jestli u zvratného slovesa smočit použít morfém „se“ a nebo „si“, ale Moody Maker Ondřej Havelka tam dokázal dostat něco, co tady nebývá standardem. Balada s prvky romantismu o střetnutí živlů a vášní, rámovaná pohanským folklórem a cyklickými lidovými zvyky, boduje svou ambivalencí vůči postavám, mystikou, nenásilným ekologickým poselstvím i odvahou jít na tenký led, který neustále hrozil probořením do studených vod parodie (a že to chvílemi pod nohama praskalo). Čochtan Dobrý, rumulokaj Lábus i bohanebojná Zmrzlá obstáli ve svých nelehkých rolích na jedničku a povýšili režisérův filmový debut na něco, nad čím by se neměla jen tak zavřít voda.. ()
Na papíře vypadá námět na film Hastrman režírovaný Havelkou mnohem lépe. Adaptace románu Miloše Urbana, který byl oceněn před lety Magnesií Literou, je skutečně jiná, než většina dnešních českých filmů. Za to mu patří neskonalé dík. Přesto je to námět spíš na seriál, cyklus nebo alespoň dvoudílní film. Uchopit tak vrstevnatý text a realizovat pouze část není ideální. Nadto požitek z textu a identifikace s Hastrmanem funguje díky ich formě téměř okamžitě, ve filmu o tuhle intimitu přicházíme. Voice over výkon Karla Dobrého nevylepšuje, spíše naopak. Živelnost a neotesanost Simony Zmrzlé by lépe fungovala v páru s někým jiným. Bohužel i v několika málo obrazech, které měla s Vladimírem Polívkou bylo možné vnímat napojení jejich postav, což je dvojici Dobrý/Zmrzlá nepovedlo ani na ploše celého filmu. Nicméně látka je to zajímavá, v kombinaci s knihou vysloveně inspirativní, ale první zážitek byl slabý. Doufám, že při repríze se to celé posune minimálně o jednu hvězdu výše. ()
Knihu jsem nečetl, ale vem to nešť. Kniha je kniha, film je film a každý z nich musí fungovat jako samostatná jednotka. Ondřej Havelka je vskutku renesanční osobnost, avšak v oblasti filmové režie je takřka začátečník. Díky tomu má film své nesporné plusy a mínusy. Bezesporu se mu podařilo vytvořit parádní atmosféru, která jakoby vypadla z Erbenovy Kytice, výtvarná stránka je parádní a kdykoli se začne zpívat, hrát či tančit, zážitek je maximální. Herecké obsazení je rovněž bezchybné - Karel Dobrý je ďábel, Simona Zmrzlá nádherná a Jan Kolařík zahrál rovněž perfektně. S vyprávění příběhu už je to mnohem horší. Baronovo tajemství se divákovi odhalí příliš brzo, postupem času toho příběh nabízí míň a míň a konec, potažmo závěrečných 20 minut působí jak z jiného filmu. Možná jsem čekal víc, ale navzdory nedostatkům jde o zajímavý thriller a rovněž v rámci současné české kinematografie patří k tomu výrazně lepšímu. 60%. ()
Místy mi chyběl konflikt, jindy silná scéna, v závěru hlavně souvislosti. Švihák Ondřej Havelka přesto spíš mile překvapil, každopádně kniha, která před lety vyhrála Magnesii Literu, je prý mnohem vydařenější. Majitel panství se vrací po letech domů, je plný tajemství a začne se okolo něj motat hned několik (z dědiny) důležitých postav. Včetně divoké dcery rychtáře. Jenže jejich sbližování je zkratkovité, rozdrobené, chybí mu pochopení, místy působí, jako bychom se báli udělat krok vpřed. O rychtářovu dcera je navíc zájem, takže dušemi by náš hrdina zaplnil několik poliček. Výsledek jako napínavý thriller nefunguje. Tvůrce neukázal ošklivost doby, nešel na dřeň. Vizuálně je to místy moc fajn, obsahově ale slabší, motivace postav se občas mění jako počasí. Karel Dobrý je dobrý, nikoliv výborný. Ze Simony Zmrzlé je sice cítit divadelní průprava, ale bavila mě. Celkově lepší průměr. Leccos ale zamrzí, zejména pohled dramaturga měl být podstatně důslednější. ()