Réžia:
Josef Abrhám ml.Kamera:
Lukáš HyksaHrajú:
Radek Holub, Jiří Lábus, Petra Šimberová, Karel Dobrý, Michael Richter, Vladimír Strnisko, Alexander Kashcheev, Jan Zajíček, Petr Holík, Petr Klimeš (viac)Obsahy(1)
Píše se rok 1805. Příběh se odehrává během bitvy u Slavkova. Moravská metropole Brno se tak ocitá v nepřehledné situaci, kdy co chvíli městu vládne někdo jiný. V blízkosti Brna nacházíme hlavního hrdinu Kajetána, svědomitého správce majetku brněnského měšťana, který před vojenskou hrozbou uprchl do bezpečí slezského Krakova a zanechal nebohému Kajetánovi svou usedlost a grunt na starost. Poklidný advent nekonfliktního Kajetána a jeho mladičké manželky, přehluší dunění blížících se děl a oba se přes noc stanou nedobrovolnými ubytovateli průchozích vojsk. Dveře si postupně otevřou příslušníci tří armád a kultur. Kajetán se snaží za každou cenu uchránit vlastní život a i život své manželky a čeledi před pleněním a drancováním táhnoucích armád. (Česká televize)
(viac)Recenzie (16)
Po bitvě tří císařů přišli tři králové a uviděli trosky a bědu. Sice nejen drobný lid to měl (i má) během válek těžké, ale drobný lid to nejvíc odnesl. Protože si na něj všichni troufli. I když prostý lid to dokázal občas, trochu vrátit. I přes krátkou stopáž velmi dobře natočeno. ()
Mám-li (stále ještě aspoň) trochu rád Českou televizi, tak hlavně proto, že se (stále ještě aspoň) občas podílí na produkci nenápadných perel a jiných "zbytečností". Co všechno se lze dočíst v záv. titulcích jen dokresluje, co je nabíledni už z díla samého: že si na něm někdo dal hodně, jakože fakt hodně záležet. (Aniž by se staral o to, jestli divák pochopí různé souvislosti - to má být starost diváka a vlastně to ani není nutné). Hvězdičku ubírám, protože mám chuť být přísný: Postava mladé manželky je poněkud přepálená (co všechno propána jsme se o ní a od ní museli dovědět - tady si scénář zašustil) a nadávka hovado se používá zásadně ve spojení "hovado boží", v daném kontextu dost nevhodném. ()
Mistrovská práce – od kostýmů přes působivé exteriéry až po finální stylizaci postav. Tragický příběh lidí zmítaných bezbřehou krutostí válečných konfliktů, bezvýznamných pěšáků, jejichž životy držela v šachu vojska tří císařů. Nejen Jiří Lábus, ale především Radek Holub a mladinká Petra Šimberová vytvářejí strhující atmosféru, která je hlavní zbraní tohoto nepochopitelně opomíjeného malého velkého filmu. ()
Tak to byla síla. Škoda, že to ČT takhle utopila. Vynikající, dramatický a velmi dobře natočený historický film, který kromě hlavní linie nabízí i několik dalších podtextů a kromě toho skvělou výpravu, kostýmy a herecké výkony. Takhle se kurnik mají točit filmy! Pro mne osobně má samozřejmě film ještě bonus navíc v tom, že všechna ta místa jako Pozořice, Šlapanice znám osobně, a vůbec bych se nedivil, kdyby se příběh odehrál třeba dole na Pinduli u Podolí. Moc se mi líbilo prokreslení charakterů postav, na malém půdorysu naznačená nesmyslnost války i všech siláckých řečí (každou chvíli stejně vládne někdo jiný, jen obyčejní lidé na to vždy doplácejí), ale také náboženský podtext - ostatně Morava - a vlastně i celkové vyznění týkající se osudu obou hlavních hrdinů. A je znát, že to točil někdo, kdo tuhle část Moravy znát, a je to dobře. Když vzpomenu Svatbu na bitevním poli... ááále, škoda slov na ten paskvil. ()
Hutné válečné drama s mrazivou atmosférou, na špatném místě ve špatný čas, obyčejní lidé uprostřed běsnící vřavy a vojáků různých armád. Výborné zpracování tématu nadčasového, herci do jednoho skvělí, zejména se mi líbila Petra Šimberová, byla okouzlující a fantastický Karel Dobrý. Jedné je z toho ovšem smutno... ()
Výborný nápad sliboval více, než čeho jsem se dočkal. 1) Hezké herecky i jazykově, ale celkové vyznění trochu pokulhává._____ 2) Vtipná, i když nikoli nečekaná typicky česká pointa trochu odlehčuje jinak dost depkový snímek._____ 3) Zaujali mě vynikající (jak jinak) 67letý Jiří Lábus a přesvědčivý 49letý Radek Holub._____ 4) Dokumentarista (jindy i producent, kameraman, střihač a skladatel) 41letý Josef Abrhám ml. (ano, jeho syn) pojal svou scenáristickou a režijní prvotinu v oboru hraný film vážně a zhostil se jí s úspěchem. Uvidíme, jak bude pokračovat. ()
Tady si měl vzít Petr Jákl pro svého amerického Žižku velkou inspiraci! Po velmi dlouhé době český historický snímek, který se za svůj výsledek stydět nemusí. ()
Objektivně je to za 4*, ale ten film musím nadhodnotit už jenom kvůli tomu, že v Česku konečně někdo zas po delší době natočil historický film, který pojednává o událostech dávno před rokem 1918 a tenhle navíc skvěle funguje a má na tu půl hodinu perfektní atmosféru. Jako na to, že je to krátký film, tak si osobně myslím, že by kvalitou strčil do kapsy tak 95% nových českých filmů, a to nepřeháním. A je to strašná škoda, protože tenhle film bude znát málokdo a když ho sem tam uvede ČT Art (jestli vůbec), bude to úspěch. Dost mě překvapil i výkon Petry Šimberové, v životě jsem o ní nikdy neslyšel, ale hrát umí sakra dobře, ale bohužel, co jsem se díval, ji nikde moc neobsazují, což je škoda. Kamera perfektní, dokáže vytvořit jak atmosférické obrazy (sklepení), tak i poetické (závěr - btw, ten mi připomněl závěrečnou scénu z filmu Nuestro Tiempo) a potěšila mě i zmínka o Šlapanicích, Pozořicích nebo Valeticích, jelikož ty místa moc dobře znám a všechny stojí za to navštívit, i když teda Velatice působí jako obyčejná vesnice - jenže i v té obyčejnosti může být krása. Vidím to tak na 4*, ale vzhledem k tomu, že nic podobného nevzniklo v Česku už pěkně dlouho a především je zde už naprosto mrtvý historický žánr (filmy o událostech před rokem 1918 prostě nejsou - teda jo, jeden byl, Křižáček, jenže ten je spíš... no kdo viděl, tak ví), tak vůbec nemám problém nadhodnotit a dát 5*. Asi bude trvat dost dlouho, kdy budu u nějakého českého filmu až takhle spokojený. 5* ()
Obyčejný lidský osud na pozadí války. I to je jedna tvář válek. Většinou známu tu bitvu a vítěze. Ale sledujeme úplně jiný příběh. Příběh lidí, kteří měli tu smůlu, že se jim do života připletla válka. Na velmi malém prostoru je zde vidět, co mohli lidé prožívat na pozadí bitvy, jakou byla bitva u Slavkova. A v podstatě všichni lidé, kteří si něčím takovým prošli. Ono ani není potřeba, aby v tomto případě byl snímek delší, bohatě postačilo zvolená stopáž. Divák si ani nevydechne a prožívá film od začátku do konce. Za mě jednoznačná spokojenost a jen doufám, že podobných děl bude jednou více. ()
Jedna hospoda a jeden její správce a tři armády, tohle nemůže dobře dopadnou říkal jsem si. A vida, nakonec vlastně i dopadlo... Tohle historické malometrážní drama z jednoho z těch období, kdy jsou osudy obyčejných lidí konfrontovány s "velkými dějinami", zaujme především výbornou téměř mrazivou atmosférou. Vojáci se bijí, krev teče, stodola hoří... A přesto v působivě natočené závěrečné scéně na obloze vysvitne sluníčko. "Tři císaře jsme tu už měli, teď tu máme tři krále..." Vánoční chorus do závěrečných titulků je už je jen takový pěkný bonus. S takovouto se těším, že Josef Abrhám ml. brzy natočí nějaký celovečerní film. ()
Za mně na to ze se jedna o krátký film tak to bylo dobře natočené a určitě tohoto stylu by si si zasloužilo celovečerní film.Dnes vysíláno na artu a náhodně zhlédnuto se mi ten film moc líbil, jen škoda že asi o tom většina nemá ponětí ze to běží v tv.;škoda že nedávali upoutávky na tento film.Vynikající role pro Jiřího Labuse kde to dobře zahrál . Tento typ filmu tu hodně chybí na české poměry. ()
Naturalisticky ztvárněné válečné utrpení. Jaký rozdíl, zda tenkrát či dnes? Všem dnes tak ukřičeným válečným štváčům bych doporučil ke shlédnutí. ()
Tohle se povedlo, perfektní atmosféra, neotřelé a živé zpracování. Kdo umí, ten umí. Na tomto by se dalo stavět, ale ČT radši vyplodí kupu šíleností. Také nechápu proč to ČT totálně zahrabala a až po dvou letech to je ke shlédnutí na stránkách. ()
Docela zvláštní film, o kterém jsem moc netušil, co si mám vlastně myslet. Zavítáme do dějin, jimž se čeští filmaři spíše vyhýbají. Kajetán a jeho žena se ocitají jako oběti v místě konfliktu tří armád, z nichž každá má trochu jiný přístup k drancování a násilí. Všem jde ale ve své podstatě o totéž. To vlastně jen dokazuje, že ani tak moc nejde o národ jako takový, ale že záleží především na lidskosti jednotlivce. Pokud potkáte lidskou hyenu, je de facto jedno, zda je to Američan nebo Íránec. Možná je škoda, že byl film kratší a osudy jako místa setkání dějin tak hlavních postav nebyly rozehrány do seriálu nebo většího filmu. ()
Ufff... Silný kafe to teda bylo... ()
Reklama