Réžia:
Wes AndersonScenár:
Wes AndersonKamera:
Tristan OliverHudba:
Alexandre DesplatHrajú:
Bryan Cranston, Koyu Rankin, Edward Norton, Bill Murray, Jeff Goldblum, Scarlett Johansson, F. Murray Abraham, Tilda Swinton, Bob Balaban, Yoko Ono (viac)VOD (4)
Obsahy(1)
Japonské súostrovie, o dvadsať rokov v budúcnosti. Psia chrípka dosiahla epidemických rozmerov, jej ohnisko leží v meste Megasaki. Hrozí, že preskočí z psích nositeľov na človeka. Starosta Kobayashi vyzýva k okamžitej karanténe. Teda k vyhosteniu a izolácii všetkých túlavých aj domácich psov. Oficiálnym dekrétom sa psov exilovou kolóniou stáva neďaleký ostrov slúžiaci zatiaľ ako skládka odpadkov. Stáva sa z neho Psí ostrov. O šesť mesiacov neskôr na tejto opustenej skládke núdzovo pristáva jednomotorový, miniatúrne lietadlo Junior-Turbo Prop. Svorka piatich hladných a divokých psov v jeho troskách objaví dvanásťročného pilota. Je to Atari, sirota, ktorá je v pestúnskej opatere práve u starostu Kobayashi. Atari s pomocou svojich nových psích priateľov začne hľadať svojho strateného psa Flíčka a pri tom postupne odhalí konšpiráciu, ktorej cieľom je likvidácia všetkých psov z mesta Megasaki. (Cinemart SK)
(viac)Recenzie (340)
Wes Anderson je úkaz, který dělá filmy po svém, kašle na studio, vždy s ním jdou výteční herci, má působivý vizuální styl, jenže prostě onen divně ulítlý smysl pro humor mi sedí víc třeba u Jima Jarmusche. Čtyřnozí kamarádi jsou aktuálně vyvrženci z rozhodnutí japonské vlády a s čumáky zabořenými v odpadcích a decimováni psí chřipkou trpí v karanténě na Ostrově odpadků. Bez páníčků. Dostane se mezi ně ovšem i adoptovaný syn starosty Megasaki City, jenž ukradl letadlo a odletěl hledat svého psího kamaráda. Začíná to výtečně, kdy všechno je sympaticky divné. Svérázný Anderson lpí na detailech, na slovních hříčkách, na energickém a nápaditém pojetí. Ctí japonskou kulturu. Jenže jeho smečka mluví v angličtině, ovšem japonština mnohdy vyznívá bez vysvětlení, což je myslím škoda. Brzy se navíc tak trochu vyčerpáme a onu svéráznost a divnost přebíjí všednost. A z originálního pojetí se stává klasický příběh o tom či tamtom. K srdci nepřirostl. 65% ()
Hravost na maximum. Někdy v polovině filmu jsem se sice přistihl, že se nechávám naprosto unášet tou krásnou animací, metráky nápadů, humorem, dojemnýma psíma očima a Desplatovou hudbou a vlastně se moc nesoustředím na děj, ale tím spíš se na Psí ostrov rád podívám znovu. ()
Nějak nepobírám, proč do legrační putovní hříčky montovat celkem drsné politické průpovídky. Zpracování na jedničku, japonské příběhové vsuvky na pěst. ()
Nadhodnocená Andersonovka, kterou napoprvé snad ani nejde milovat. Po rozverném, zábavném a barevném Grandhotelu Budapešť je nám servírováno studené a depresivní Japonsko. Pokud bych Budapešť označil za nejpřístupnější Wesův film, tohle by byl naopak nenepřístupnější, často to nemá ani tu Andersonovskou atmošku. Časem se můj vztah ke Psímu Ostrovu může měnit, protože stále z toho projektu Wesova tajná přísada cítit je. Přístě bych ale prosil něco hraného než animovaného. 65% ()
Je úplně jedno jaký máte vztah k filmům Wese Andersona, ale něco se mu musí nechat: Filmy si dělá po svém a to i co se týče podivného smyslu pro humor a speciálního vizuálního stylu. I přesto, že mě tak jeho filmy nikdy moc nestrhli, vždy jsem ho bral jako tvůrce kterého je potřeba si cenit. A nějak se moje postavení k němu nezměnilo ani po Psím ostrovu. První půlku jsem byl vlastně nadšený. Stop- motion animace je nádherná, humor je tak zvláštní až funguje a je to hrozně neobyčejný a potěšující. Zajímavý je ten nápad, že psi mluví/štěkají anglicky ale japonské postavy potřebují buďto překlad od překladatelky či americky mluvící postavy. Na Japonsko v loutkovém světě se kouká nádherně, Wes Anderson je očividně fanda Japonské kultury a tak seká jeden odkaz za druhý a dojde tak na sumo zápasy či rituály. Po první půlce ale jaksi dojde plyn. A je úplně jedno jak je ten film divný ale zůstává vlastně obyčejný. Příběh tkví v tom, že jde z bodu A do bodu B a klasicky se při tom zjišťuje jak je přátelství důležité a tak dále. Po první půlce se tak z neobyčejného filmu stane obyčejný, předvídatelný film a je to škoda. ALE.... ten film pořád není špatný. Na to jde pořád o chytře odvyprávěnou podívanou. Čekal jsem přece jenom ale větší utržení ze řetězu,,, protože- a nalijme si čistého vína- to i ty Buchty a klobásy vykřesali z tématu víc. A to šlo o 3D animák pojednávající o oživlém jídle. A ne... neznamená to, že bych chtěl aby byl Psí ostrov sprostou, brutální podívanou. Spíše jsem čekal pěkně ostrou satyru a ta se prostě nedostavila. A to je asi největší škoda. ()
Tohle psí hašteření mě vůbec nebavilo. Ona už ta animace není moc pro mě a asijské prostředí tomu také nepomohlo. ()
První polovina výborná, druhá odzývaná. Vizuálně neskutečně vypilované a půvabné, příběhově překvapivě sterilní a v závěru uchvátané, bez obvyklé Wesovy extravagance a odvahy. Nelituji jediné minuty, kterou jsem u toho strávil, protože míra autorské osobitosti je stále obdivuhodná a sympatická, ale úvod zkrátka sliboval výraznější emoce a lepší vývoj postav. Čtvrtá hvězda každopádně na dosah... ()
Perfektní, je vidět, že to dělal originální a zkušený světový autor.! Každý si v tom najde to své, každý se v tom najde. O lidech a o psech..a hlavně o povaze živých bytostí. ()
Wes by se měl víc angažovat v produkci stop-motion animáků, protože krom Nicka Parka [potažmo Tima Burtona] nemá v tomhle odvětví sebemenší konkurenci. Není taky divu, když je Psí ostrov v rámci [i mimo rámec] výtvarný stylizace či production values naprosto výjimečný, výrazně autorský a nenapodobitelný animovaný dílko, který jen tak neuvidíte, takže bystrý divák se bude doslova tetelit blahem [možná i štěkat radostí]. Ať už z hlediska estetiky, poetiky fikce, originality, invence, výtvarného manýrismu, vizuálního story-tellingu anebo mistrovský práce s detaily a obrazotvorností celkově, tohle je důkaz jedinečný tvůrčí geniality a perfekcionismu pana hračičky Wese Andersona. Ne každýmu tenhle atypický námět [který kupodivu funguje i jako politická satira, viz. anti-hafan propaganda] zrovna sedne, ale pokud hledáte netradiční a originálně stylizovaný animák, tohle je značka ideál, protože jde o jeden z nejvynalézavějších a nejnápaditějších filmů co jsem kdy viděl. Jo a mimochodem: Isle of Dogs = I love dogs 💗 .... Vrchol audiovizuálního minimalismu; hotová exploze kreativity; 100 minut nefalšovaný krásy. A jestliže tvůj nejlepší kámoš není pes, smaž si účet. ()
"Dogu, notu petu!" Neskutočná animácia a vizuálna stránka, z ktorej by sa dalo vyprintscreenovať aj 100 wallpaperov, geniálny dabing (aj keď mi chýbal Owen Wilson!), japončina up to 11, tradične čarovný Desplatov soundtrack, bohovský timing gagov a všadeprítomná andersonovská absurdita - Isle of Dogs sa bez problémov môže zaradiť medzi najlepšie filmy Wesa Andersona. ()
KINO Světozor, festival AniFilm v Třeboni/// Dabing 9/10 Děj 9/10 Hudba 9/10 Animace 10/10/// PLUS: ten dabing si zamilujete, příběh, zpracování i dialogy jsou perfektní, postavy jsou parádně vytvořené, od charakteru, přes animaci, zároveň příběh je poměrně nepředvídatelný, hudební a zvuková složka už tak skvěle doplňuje celý film MÍNUS: originalita a směsice žánrů by mohla některé diváky odradit, japonština nebyla otitulkovaná/// Shrnutí: v sále druhé patro, balkón, čtvrtá řada na stojáka, přesto filmový zážitek, který si rád zopakuji, protože film nabízí tolik motivů a myšlenek, že je napoprvé nelze všechny vstřebat. Takhle podle mě má vypadat současný animovaný film./// Celkem 92%/// ()
Z Andersonovej štylizácie som mal spočiatku pocit, že pôjde o animák pre dospelých. So zmenou šéfovho postoja k malému pilotovi sa ale bohužiaľ menil aj môj prístup k filmu. Originalitu snímky nepopieram a väčšinu času ma slušne bavila, ale neustále som čakal, že sa príbeh na Psom ostrov rozvinie do čohosi serióznejšieho. Neustále skákanie od rodinnej zábavy k dospeláckemu čiernemu humoru ma však bohužiaľ asi v polovici filmu prestalo baviť. Bolo to O.K., no čakal som viac. ()
hmmm že bych se konečně potkal s Wesem, když přestává být laskavým a začne být pěkně škodolibým parchantem ? ()
Tak toto sa Andersonovi nepodarilo. Pre deti nevhodné a dospelý si odkúsne ruku od nudy. Chápem to ekologicko-politické posolstvo, ale len to dobrý film nerobí. Ani vlastne neviem, za čo dávam tie dve hviezdy. Možno za atmosféru, s ktorou tento režisér vie pracovať. Avšak ani tá oproti iným jeho filmom nebola bohviečo. Na hranici odpadových záležitostí. 30/100 ()
Ako ma stále viac a viac bavia hrané Andersenové filmy, tak Fantastický pán Lišiak ani Psí ostrov ma úplne nepresvedčili. Obdivoval som opäť dômyselnú kompozíciu záberov, kedy často sledujeme osovo symetrické frontálne zábery a po stranách sa môžeme baviť menšími odchylkami v mizanscéne. Len som často popritom zabudol aj na príbeh, asi aj preto, že bolo jasné, kam smeruje. Plusom nebola ani vizáž japosnkého carpanta, tie zuby ma budú dnes v noci strašiť vo sne. O komédiu podľa mňa nejde, skôr o úsmevný animák pre dospelých, kde je veľmi jasne čitateľná alegória na zachádzanie väčšinovej spoločnosti s (akoukoľvek) menšinou. Každopádne je Psí ostrov veľmi jasne identifikovateľný autorský film a už len z tohoto dôvodu si zaslúži pozornosť. 70%. P.S.: Z piatich ľudí v kine to dvaja vzdali, čo je osobne pre mňa práve dôkazom Andersonovej nekompromisnej vyhranenosti voči klasickému mainstreamu. ()
Tento film se mi velmi špatně hodnotí, jelikož mi osobně nesedí Andersonův suchý styl humoru a práce s emocemi, které v jeho podání působí jaksi chladně a odosobněně. S jeho stylem prostě nejsem na stejné vlně. Na druhou stranu ale zrovna v tomto filmu párkrát emoce fungovaly dobře (abych mu nekřivdila) a za mě bylo obzvlášť zajímavé zasazení příběhu do Japonska. Mohla jsem si tak užít i tu jazykovou linku, kde postavy mluvily japonsky, což bylo schválně uděláno tak, že nevadilo, že tomu diváci narozumí. Jenže pokud se náhodou najde divák, který japonsky umí, tak musí uznat, že v tom je určitá přidaná hodnota (dokonce jsem se jednou nebo dvakrát zasmála přidanému vtípku v japonštině, přestože ve zbytku kinosálu vládlo ticho). I příběhově to bylo fajn, takže co mi opravdu vadí je pouze ten syrový styl vyprávění (povětšinou to ani nebylo líbivé na pohled - už jen ta věčně trčící hřídel, co se hlavní postavě zapíchla do hlavy a už tak zůstala.... zkrátka na to, že jde o pejsky, se opravdu nejedná o nic roztomilého a hezkého na pohled). Ve výsledku jsem v hodnocení trochu rozpolcená (taky bych o něco zkrátila stopáž, protože absence otevřených emocí dělala dojem, že se film trochu táhne), ale v zásadě je to podle mě jednoznačný nadprůměr. ~(3,8★)~ ()
Psí ostrov som minulý rok obchádzala, nakoľko mi tvorba režiséra Wesa Andersona osobne nie je až taká blízka. Ale cez články a rôzne iné zdroje sa ku mne tento film stále vracal, tak som si povedala, že to asi bude osud. Tak geniálny a neuveriteľne originálny animák som za posledné roky snáď ani nevidela (okrem čínskej Begónie a veľkej ryby). Tá animácia, hudba, hravosť a postavy, ktoré vás chytia za srdce...nádhera. ()
Hodně originální a zajímavé. Japonsko se skvěle hodilo k celému příběhu a psi a jejich povahy byli také vybráni skvěle. Atari mi sice trochu vadil, respektive jeho výraz a zuby, ale co už. Super podívaná. ()
S tímto animovaným počinem se zajisté budou pojit superlativy jako zajímavé, nápadité, originální, hravé a pořádně ulítlé. Snad každého diváka musí potěšit, když vidí animák, který si někdo troufl udělat úplně jinak, než podle zaběhnuté a osvědčené šablony. Nejsem si jistý jak moc a zdali vůbec film docení nějaké to dítko. Mám pocit, že Wes přinesl snímek, který ocení spíše odrostlejší publikum. Na loutkovou animace si chce chvíli zvyknout, ale jakmile se vám to podaří, tak si snímek užijete, protože ji Wes využil pro hromadu vtipných momentů. Tohle nedokáže úplně každý. Celkově je humor takový nevtíravý a celý příběh dostatečně zajímavý, aby udržel po celou dobu pozornost mlsných diváků. Lepší tři kousky. ()
Vynikajícně andersonovsky ulítlé. Z grafické podoby jsem měl respekt, ale po skvělém Grandhotelu jsem se rozhodl Andersonovi věřit a nechybil jsem. Vhodně nadabované a snad jako vždy s krásnou Desplatovou hudbou. Hned po projekci jsem chtěl jít znovu. A čím víc soundtrack poslouchám, tím víc si myslím, že doopravdy podruhé vyrazím. Pokud snesete Andersonův styl, vřele doporučuji... 100% ()
Reklama