Réžia:
Gaspar NoéScenár:
Gaspar NoéKamera:
Benoît DebieHrajú:
Sofia Boutella, Romain Guillermic, Souheila Yacoub, Kiddy Smile, Claude Gajan Maude, Giselle Palmer, Taylor Kastle, Thea Carla Schott, Sharleen Temple (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Film sleduje skupinu dvadsiatich tanečníkov, ktorých čaká trojdňové skúšanie v starej škole uprostred lesa. Tu zorganizujú záverečnú párty s veľkou misou sangrie. Atmosféra rýchlo naberá na obrátkach, zjavne sú omámení drogami, hoci nevedia, kto alebo kedy im drogy dal. Netreba veľa a ich stav vyvrcholí neurózami a psychózami, ktoré len znásobuje elektrizujúci rytmus hudby. Kým niektorí z nich sa vznášajú, iní sa prepadajú do pekiel… (ASFK)
(viac)Recenzie (335)
Úvodní půlhodina s tancem a seznamovací rychlokonverzačkou je top a hned bych tam napral plný počet. Pak se to ale zvrhne do halucinačního hororu a člověk najednou začne koukat na hodinky. Tu čtvrtou si to však s přimhouřeným okem ještě udrží. Noé je kašpar, ale já mu to furt tak trochu žeru. ()
Dirty Dancing meets Trainspotting v módu ultra-hardcore. Jsem přesvědčený, že Gaspar Noé není úplně normální, na druhou stranu v drtivé většině případů je to spíše ku prospěchu věci, protože podobně intenzivní filmy se prostě každý den netočí. Climax začíná vlastně docela nenápadně a dlouho působí dojmem vizuálně atraktivního „párty filmu“, ovšem vyjma posledních cca 40 minut. Od určité chvíle to začne být totiž takový mazec, že mi nezbylo než kroutit hlavou a nechat plynout vůči všem postavám silné negativní emoce. Rozhodně to není film na rande ani na jinak podobně laděný romantický večer, nicméně zážitek je to věru intenzivní a sugestivní. A ten dravý, neurotický a lehce epileptický režijní styl mě pořád hodně baví. ()
ohle je neskutečně paráádníí !! :-) :-) Pro mne nejlepší "párty-film" co jsem viděl a nejlepší Gasparův film. Myslím, že Gaspar konečně až tady vyjádřil sám sebe !! :-D A taky nejlepší film o nejsilnějším halucinogenu LSD. Lidem bych v kinech povinně do bonbónů kápl trochu acidu, aby z něj měli ten správnej feeling ...haha! :-) Super bylo, že se Gaspar nepokoušel natočit přímo to, co zažívaj lidi na LSD v sobě, ale jak to může vypadat (když by toho bylo fakt mega a ve skupině totálních pošuků) z vnějšku ... Ale stejně, pro člověka, kdo má nějakou tu zkušenost s tripama, to je evidentně často jasný a říká si .."ty vole teď se mu děje to, teď támhle té holce tam to ... brrrrr!! " Mráz po zádech celou dobu. Ztripovaný děcko zamčený v malý místnosti a poslední kapka do oka s acid muzikou na konec ... WWOOOOOWW !!!! Úžasný to bylo !! 5/5 !! :-) ()
Zklamání, slabší Noé. Celou dobu jsem čekal, že se to zvrtne v hromadný orgie, ale ono se z toho naopak vyklubala další posraná Aronofského motherfucking mother!! Název tak klame tělem, stejně tak prolog. Stylově Gaspar nepřináší nic nového, ani zobrazením explicitností. Jedná se spíš o slabší polívčičku, kterou mu ale na rozdíl od předchozích děl, nebudou tolik kritizovat za mořem, protože sexu je tam kupodivu poskrovnu. ()
Jinými prostředky vyjádřen stav a vývoj uzavřené společenosti - zde spojený společným zájmem, společným způsobem života a stejným uvažováním - se postupně rozpadá na jednotlivá a nesouvislá ega, která opět podléhají už jen dvěma základním instinktům, Erosu a Thanatu. Navíc se nabízí porovnání dnešního tance při techno s dobou "sex and drugs and rocknroll", kdy peklo bylo přece jen vzdálenější a vztahy mezi lidmi méně odpudivé. Na rozdíl od mnohých, bych shlednutí filmu spíš doporučoval. Přitom je myslím třeba si uvědomovat, že všechny postavy - nejen malý Tito (tragedie je především jeho) - jsou nedospělé. ()
Filmařsky opět působivý depresivní zážitek koupající se v šoku z lidského hnusu. Nadupaná hudba a dlouhotrvající kamerové jízdy (nedovedu si představit, že by to takhle působilo někde doma v obýváku). Tentokrát ale Noé i při kratší stopáži trochu tápe v úsilí udržet nonstop diváckou pozornost, po rozjetých tanečních číslech většinou následuje zpomalení děje, což je trochu škoda. Každopádně, pro odpůrce multikulturalismu bude tento film tím správným peklem :-) ()
Tak z tohodle jsem byla sjetá i já..... ()
Samotnému se mi nechce věřit, že jsem dal nějakému filmu od Noého tak vysoké hodnocení, ale jo, je to tak. Když jsem sledoval Enter the Void a o něco později Zvráceného, přemýšlel jsem nad tím, proč Noé nikdy nenatočil horor, páč by na to nejspíš měl a nejspíš by to bylo i snesitelnější, než tyhle dva filmy. A pak jsem se dozvěděl o Climaxu. Hlavně jsem se dost obával, co z toho nakonec bude. Ona délka 95 minut je fajn, ale Zvrácený má nějakých 97 minut a totálně mě to unudilo. Jenže tady bylo nudných momentů překvapivě fakt málo a většinu času jsem se prostě bavil. Už úvodní scéna, kde všichni z filmu vyprávějí do televize o tom, čeho se nejvíc bojí, bylo dost zajímavý. Pak přišlo dokonalé úvodní taneční číslo a poklidná párty několika přátel. Do prostředku filmu je všechno fajn a pokud chcete happy end, radím vám to vypnout jakmile se v půlce filmu objeví titulky. To, co začne pak, je stupňující se šílenství způsobené tím, že do sangrie někdo přidal pořádnou dávku LSD. Všichni zdrogovaní a může začít peklo... A ono z toho fakt někdy mrazí. Teda, bál jsem se, že teď, v tuhle chvíli, se to změní v nějakou nechutnou prasárnu. Ne, to se nestalo. Noé se držel na úzdě, takže toho nejhnusnějšího, co se tam stane, jsme ušetřeni a jenom o tom slyšíme. Posledních 15 minut se promění v naprosté drogové peklo, kdy Noé opět roztáčí kameru a zabírá nebohé účastníky téhle zvrtnuté párty ze všech možných úhlů pohledu. Ale konec samotný mě docela čekal, u některých postav ani nemám tušení, jestli umřeli nebo ne. Zase nutno pochválit, vyřeší se tu jediná záhada, co za celý film je - Kdo dal LSD do sangrie? Naštěstí jsem se nakonec dozvěděl, kdo za to mohl, takže fajn. Některé postavy docela sympatické, atmosféru to mělo slušnou a hlavně - to ta druhá polovina byla celá točena na jeden záběr? Bez střihu? A ani mě moc nenudila, wow! Jako ok, hloubku to nemá, ale o tu ani nešlo, o tu u Noého nikdy jen tak nejde. Nakonec tedy dávám 4* ()
festivalovka jako prase...i když tu prakticky není žádný úplně smysluplný děj,by l pro mě Climax jeden z nejintenzivnějších a nejnepříjemnějších zážitků z poslední doby.Začátek je celkem fajn taneční kousek,který se potom co začne působit LSD změní v hysterický nářez a kdyby bylo finále ještě tak o 10 minut delší,celkem pravděpodobně bych z něj dostal epileptický záchvat.Hodně tomu napomáhají veletoče kamery,které jsou zprvu příjemným zpestřením aby nakonci nebyly daleko k tomu vyvolat fyzickou nevolnost...80% ()
Jooj, Gaspar. Ty to predsa vieš aj lepšie. A hlavne konceptnejšie! U mňa sa teda climax nekonal. Orgazmus som mal pri Enter the Void, a aj Irreversible je (negatívnym) zážitkom na celý život. Tu to prvú tretinu vyzeralo na audiovizuálny orgazmus, aký som nikdy nemal. Potom však prišli úvodné titulky, odštartovala "hororová" časť a s ňou obsahový i formálny chaos, ktorý ma nechal ľahostajným a chladným. Zo sľubného námetu i spracovania zostalo len do seba zahľadené pózerstvo. ()
Gaspar se po třech letech vrací s novým větrem do plachet a že je ten vítr sakra silný. Spíš než vítr, je to hurikán, tornádo a tajfun veškerých Gasparových tužeb, které chtěl zase zprostředkovat psychedelickou kamerou na plátno a způsobit tak epileptikům několik opravdu silných záchvatů. Velice lituju postaršího páru, který šel očividně do kina s myšlenkou, že dostane nějaký pěkný umělecký taneční kousek. Tentokrát mě potěšilo množství postav a je vidět, že Gasparovi tohle přepínání z dialogu na dialog svědčí a že se u žádné nezastavoval moc dlouho. Už jen ten prvotní tanec je neskutečná orgie, co se týče kameramanské zručnosti a diváckého požitku. Děj opravdu žádný nečekejte a jen se ponořte do té absolutní filmařské anarchie, která nedodržuje zhola žádná pravidla. Hudebně a tanečně je to neskutečně natřískané, ale co příjde potom, to už je jen na každém, jak tuto látku pojme. Gasparovo druhé jméno je šok a svého jména opět dostál. ()
Na tento film jsem se dlouho tesil. A to vedle rezisera hlavne na obsah filmu. Ten me bohuzel zklamal a tak v pameti zustane predevsim vyborny vizual, choreografie, hudba a atmosfera... ()
Prvních 45 minut filmu až na docela hezky zpracovanou taneční sekvenci, považuji za velmi zbytečnou, případně by se to dalo shrnout do 5 minut. Ale to, co se dělo následně, už za mě působilo velmi realisticky, zajímavě a vlastně mě to bavilo natolik, že jsem si musel o celém projektu načíst další informace. Žádný scénář? "Herci"/tanečníci si sami rozhodli o osudu své postavy (tudíž jedno velké impro) a 45 minut jeden dlouhý záběr? Člověk má skoro pocit, že to prožívá s nimi. Škoda té první poloviny, která tenhle film zbytečně shazuje. ()
To byla ale bezva úchylárna. ... ČSFD Světozor ()
Partička nezodpovědných GENZ feťáků s debilními hairstyle a očividně i poruchou příjmu potravy (každopádně byli strašně hubený) a s mentalitou pijeme alkohol ne pro chuť, ale abychom ukázali, jak jsme strašně hustý vyrazili do chaty v horách. Jede s nimi úplně stejná ženská, co už je ale o poznání starší než oni, mentálně mi ale přišla stejná, protože se sebou vzala i malé dítě. Sorry, ale mé osobní problémy s těmito typy lidi nade mnou trochu vyhrávali (už od začátku). Jinak ale ani samotný příběh mě nějak extra nezaujal. Jediné, co mohu opravdu vynachválit, je vizuální stránka (která má ale štěstí, že v ní není (snad) CGI, protože by to občas při těch šílených otáčivých záběrech vypadala jako toto (což se naštěstí nestalo, takže je super)). Už první záběr je prostě nádherný. No, a pak ty šílené taneční kreace ten vizuál opravdu jen podtrhnou (škoda jen, že takovému tanci/hudbě úplně nehostuji). Taky závěrečných zhruba 40 minut (na asi jeden záběr), je prostě vizuální skvost. Ale co se tam děje, to mě tak strašně nezaujalo. A ani asi nějaké ponaučení o drogách mi opravdu vůbec nepostačilo (pokud to tedy nebylo, že někomu to může takhle zk*rvit život, oproti někomu, co si to dá dobrovolně - ale to bych asi opravdu musel hledat). btw, občas to vypadá jako tento videoklip (není myšleno zle (vůči videoklipu)). ()
W - T - F film ()
Musím uznat, že jsou tu k vidění vynikající taneční kreace a hudba poplatná námětu se mi taky dost zamlouvá. Vzhledem k vývoji děje jsem se však postupem času čím dál víc těšila, až tahle poněkud zvrhlá party skončí. Opáčko si určitě nedám. (55%) ()
Umělecký projekt a podnikatelský záměr - ovšem natočený trochu neproporčně - od pohovoru po možná rozlučkový večírek. Reklama na domácí nápoje, encyklopedie queer identit, bezpečnostní školení, film prodchnutý touhou po tradiční rodině ... Formálně úžasně zvládnutý narativ scénáře i režijně, a to překvapivě včetně dialogů, následování ohniskových postav v "nekonečných" záběrech, schovávání filmového štábu :) a v neposlední řadě kus taneční choreografie a práce s prostorovým pojetím role hudby. Od mluvících hlav sebeprezentací k dantovskému open space dnešní společnosti s přilehlými chodbami. / soft spoiler: Hřejivé setkání křehkých uměleckých osobností, do jejichž světa vpadne bezcitná totalita státní represivní moci a způsobí zařazení filmu do kategorie horor./ Od stylově průkopnické ale nadhodnocené Suspirie uběhlo hodně času. 4+* ()
Taneční horor?Vlastně pro mě je v podstatě každý taneční film horor... ()
Gaspar Noé má svůj styl. Někdy je dobrej, tentokrát ani ne. Hudba je asi to jediné, co mě na tom oslovilo, ale ve skutečnosti jsem byl oslovenej už dávno. Už v dobách, do kterejch byl ten děj situovanej, takže vím, že taková hudba už tenkrát jela. Ale nevím o tom, jestli se na ni takhle tancovalo. Spíš ne, ale možná ve Francii jo, nevím. Ale pokud vím, tak třeba takové to vykloubování rukou a šílené pózy se staly moderními až mnohem později. Choreograf se každopádně zbláznil ještě před tím, než se tam začla chlemtat sangrie a než někteří (presněji některé, konkrétně některé Němky) tam pochcali podlahu a já si připadal, jak kdybych ji chlemtal taky. Sakra, měl jsem čekat, že když půjde o tance, půjde taky hodně o buzny. Slovo horor bych tady použil v úplně jiné souvislosti, než v jaké bylo zamýšleno. Horor je pro mě synonymum pro tanec a když jsem viděl tu bandu, kde jsou samé buzny, fetky, islámisti, lesby, jacísi uprchlíci z Afriky a ženy vypadající transvestitně, všichni vesměs toužící po šuku a jiných promiskuitách nebo s jinou mentální poruchou (i když tento typ tance je sám o sobě pro mě mentální porucha), ani mi nevadilo, co se jim tam děje (včetně toho děcka) - a navíc to byli Francouzi a ta jejich řeč je v podání některých osob docela hrůza. Herecky taky nejsem spokojen - je mi jasné, že vzít herce a učit ho takhle tancovat (a všiml jsem si, že jde hlavně o to, umět se pořádně válet po zemi a máchat víc rukama, než nohama), to by asi bylo složité, takže předpokládám, že vzali tanečníky a použili je k hraní. A podle toho to taky vypadalo. Často při hraní používali ty svoje taneční pózy a pohyby a to mě sralo. Ono celkově mě to vlastně sralo. Dlouhé scény (sice na jeden záběr), ale až moc dlouhé a pro mě bezvýznamné, jen prodlužující mé utrpení. Už ty úvodní rozhovory mi přišly zbytečné a pak začla party, kterou bych já osobně co nejrychleji opustil. Protože sledovat to jejich neustálé předvádění a vzájemné pochvaly a bavit se s takovejma typama, to bych nedal ani s práškama. Vizuálně a hudebně zajímavej pokus, ale ten neustálej řev, agresivita, nelogické uvažování (ale kdo by používal mozek, když je totálně sjetej) - to mi z toho děje udělalo takovou trochu zhovadilej zážitek celkem o ničem. Nejsilnější pocit, který z tohoto filmu ve mě zůstal, je ten, že při natáčení asi moc veselo nebylo. ()
Reklama