Réžia:
Friedrich Wilhelm MurnauScenár:
Henrik GaleenVOD (1)
Obsahy(2)
Realitní makléř Hutter cestuje z Wisborgu do Transylvánie, kde nevědomky prodá nemovitost zlověstnému hraběti Orlokovi. Když se probudí se stopami po kousnutí na krku a pozná Orlokovu pravou identitu, nemůže Hutter zabránit hraběti v zavlečení moru a smrti do Wisborgu. Hutterova žena Ellen cítí blížící se tragédii a vidí jedinou možnost, jak město zachránit… Film F. W. Murnaua, první filmové zpracování Stokerova románu „Dracula“, je ikonou hororového žánru. Jeho působivost není založena na inscenovaném násilí ani na umělé atmosféře, ale na kontrastu mezi strnulostí upíra Nosferatu a energií mladého Huttera, a na protikladu opuštěného karpatského hradu a biedermeierovské atmosféry městečka Wisborg. (Film Europe)
(viac)Recenzie (564)
Tak co si budeme povídat, Blade to nebyl. A chvála Pánu, protože první filmový upír mě rozhodně dostal. Mrazivý zjev hrabětě Orloka stejně jako jeho temnější stránky byl neskutečně schick a příběhová linka, ačkoli jsem ji znal od Coppoli, se mi také líbila. Filmem provází příjemná a místy ponurá (jak jinak) hudba. O něčem jako o tricích nebo efektech samozřejmě nemůže být řeč, ale o to víc si člověk vychutná tu atmosféru. ()
Ke shlédnutí ......http://youtube.com/watch?v=hoTeq9h8cv4 ()
Toto je nejstarší film, který jsem viděla. Max Schreck je už sám o sobě hrůzostrašný, prostředí rovněž a o ději nemluvě.Akorád mě po nějaké době začli bolet oči....jinak na tu dobu povedený film. ()
Kouknul jsem na to.-- Na noční stolek jsem si dal misku s česnekem.--Trochu smrdí,ale už se vůbec nebojím.(až budu chtít jednou zešílet,tak si někde seženu plakát s panem Schreckem-Orlokem a pověsím si ho v ložnici na zeď,-hned vedle Médi-Bédi.) ()
MAX SCHRECK by predcil bubaky i v dnesnich hororech ()
Jediné, čeho jsem se na tomto filmu bál, bylo to, že nikdy neskončí. Titulky zabraly snad třetinu filmu, neuvěřitelná nuda. Nicméně chápu důležitost tohoto filmu a že se tehdy lidé báli, tak jako se například báli v 70tých letech Alice Coopera. ()
Díky bohu za projekt 100. Díky němu jsem měl konečně možnost zhlédnout tento podle mnohých skvost světové kinematografie. A že se jedná o skvost jak se patří - i když "pouhá" citace Stokerova Draculy. Příběh obstojí samostatně i se v poklidu obhájí, poněvadž přesto, že na Stokerův román vehementně odkazuje, vnáší do děje vlastní perspektivu, pozměněné charaktery (nejen jména) a zcela nezaměnitelnou osobnost samotného díla. I proto škoda nevýrazného, snad až příliš uspěchaného zakončení, a hudebního podkresu, kdy jemné drnkání do strun vyvolává příjemné mrazení v zádech, aby ho dočista zazdily syrové zvuky elektrické kytary, která tady, vzhledem ke kontextu a celkovému dojmu, dle mého nemá co dělat. ()
Při třetím sledování se mi podařilo potřetí usnout. První polovina snímku spíše nudí, zejména postava Huttera mne přiváděla do rozpaků, ale ve chvíli, kdy se do popředí dostává Schreck vše začíná fungovat. Nedivím se, že je jeho "Drákula" dodnes obdivován. ()
Kdekdo tady pindá, že na dnešní dobu je Nosferatu nuda a tak. Mně naopak přijde zpracování tím spíše děsivější, že je tak předpotopní. Vždyť právě současné horrory využívají jako berličku nápodoby starých fotek či videozáznamů (ani netřeba jmenovat), a dohušťují si tak atmosféru. Kostýmy, masky, kulisy, hudba, stínohra jsou zde na jedničku. Teatrální herectví mi taky nevadí. Ale téma vampirismu mě nikdy neoslovilo. ()
Spolu s Draculom, kde hral Christopher Lee /tusim Dracula 1958....../ je toto najkvalitnejsi a najlepsi upirsky horor. Aj po vyse 90 rokoch vzbudzuje hrozu, ak sa cloveku podari pochopit ho. A Max Schreck sa stal hororovou legendou, bez debaty. 100 % ()
Píše se rok 1922 a od slavných začátků kinematografie už uběhla nějaká ta řada let. Například od světoznámé Cesty na měsíc už uběhlo dvacet let a je vidět, že mnohé dospělo k velkým změnám zde, leč mnohé nedosáhlo stále těch změn co dnes bereme jako samozřejmost. Jako třeba hraní, které spoléhá na typicky divadelní drama, než dnešní herecký výkon v televizi, podobné spíše realitě(né tak velká gesta nonverbální komunikace). .. Mé hodnocení, které dám je založený hlavně na dvou faktorech. Kdy film vznikl a že mě dokázal místy vtáhnout do té ponuré atmosféry. .... HODNOCENÍ: 70% (4*) ()
Murnau byl hodně zručný režisér, což potvrdil i v jeho nejslavnějším filmu - Upír Nosferatu. Samozřejmě je nutné to hodnotit s přihlédnutím k době vzniku (čehož zde někteří "inteligentní" uživatelé nejsou schopni, víme?), jenže tak jako tak se jedná o skvost, jak po brilantní filmařské stránce (kterou ten film vyniká rozhodně nejvíc), tak i po vedení příběhu. A ta naprosto geniální hudba to posouvá ještě výš... Asi potřetí jsem se za život ani trochu u němého filmu nenudil a nejzajímavější na tom je ten fakt, že dva z nich jsou od Murnaua. Vadilo mi snad jen přehnané množství vysvětlovacích textů, němý film by měl spíš vyprávět obrazem - a bez textu. Jinak je to ale skvělý a dost povedený film, nicméně Faust mě svými obrazy nadchnul o maličko víc. A kdybych si měl vybrat, jestli se mi víc líbil Murnaův originál nebo Herzogův remake, nedokázal bych to. Každý ten film je geniální něčím jiným. Slabých 5* ()
Ne tak dobré, jako pozdější Metropolis, ale i tak začínám mít kvůli těmto dvoum filmům nepokrytě milovat německý exprasionismus. Podivné, místy až Lynchovsky "úchylné" (hlavně požitím masek), gotické, temné ale nikdy ne strašidelné... Přiznám se, že mám opravdu rád Copollova Draculu (hlavně jeho prvníé část) a snad proto mi na Nosferatovi vadila jeho očividná "levnost". Pravé kulisy působili nevěrohodně a i filtry mnohdy vadily. O hercích se prakticky nedá mluvit (až na démonického Maxe Schrecka) a doprovodná hudby může začít brzy vadit... Ale tato "nedokonalost" jde asi ruku v ruce s dobou a tak pod čtyři prostě nepůjdu :) ()
Varhany mi budou ještě hodně dlouho znít v uších. ()
Videne (aj) v kine s doprovodom zivej kapely. Super filmovy zazitok a vrela kazdemu kto bude mat podobnu prilezitost odporucam. ()
Max Schreck bol ako Dracula najlepší a to sa asi už nezmení. ()
Jsem na tom stejně jak Zakk, akorát po mně chtěla kinobába jen 65k a k tomu jsem ještě dostal brožurku Projektu 100 s chytrejma kecama o filmech, který jenom pějou ódy všemožnejma souvětíma a cudzíma slovama, místo aby řekly rovnou: "Je to brutál-dobrý, vole, tak jdi na to do kina!". Ale teď k věci, Drákulu jsem nečetl (pouze originál, který jsem po 15 stranách zastaralé angličtiny vzdal), Drákulu jsem v jakékoliv filmové verzi neviděl a proto jsem Nosferata, das Vampíra, viděl zcela neposkvrněn a možná i proto to na mě zapůsobilo opravdu silným zažitekem, který by byl ale prd bez originálního kytarového doprovodu. PS: Ten pár, co seděl za mnou se evidentně nudil, protože se neustále vrtěl a kopal mi do sedačky. Asi čekal potoky krve valící se v proudech z prokousnutých hrdel sličných děveček, ale ouha... Já byl však s německým expresionismem spokojen, hlavně pak s jeho stínohrou, vykulenými bulvami Maxe Stracha, kolorováním a znepokojivou atmosférou zla v "Brémách". AR: 1,37:1 - Academy Ratio ()
Myslim, ze Max Schreck jako upir nebude nikdy prekonany. Genialne ztvarneny. " Lod mela noveho kapitana... " ()
Působivé hororové dílo z počátku filmové tvorby, tehdy ještě němé. A do popředí se díky tomu dostává ryzí divadelní herectví se spoustou gest, mimiky, póz, pohybů, postojů, výrazů. Další silnou stránkou díla je vedle herectví také skvělá doprovodná hudba od Hanse Erdmanna a hra světla a stínů kameramana F. A. Wagnera a rozdílné barevně tónování obrazů, které podtrhují danou situaci v dané chvíli. Působivé jsou kulisy Oravského hradu a Karpatské vrcholky na Slovensku. Velmi zdařilé je přirovnávání upíra k morové nákaze, respektive k ztotožnění obou dvou nebezpečenství pro lidskou společnost. Ukazuje krutou stránku života, jehož surovost a krvežíznivost má živnou půdu pro legendy a strašidla, kterými se lidé děsí sami navzájem. Postavou děsu a strachu je rumunský hrabě Orlok neboli Nosferatu (pozoruhodný Max Schreck), který si jako děsivý stín ve skrytu noci bere lidské životy neúprosně a samozřejmě, jako ta nejděsivější morová nákaza. Nemilosrdně roztahuje svou náruč smrti, aby objímaným byla smrt vykoupením z nevýslovného a všudypřítomného strachu, děsu a utrpení. Protihráčem je mu mladý realitní makléř Hutter (Gustav von Wangenheim), který hraběti nabízel nemovitost, aby v něm záhy objevil temnou sílu nebezpečnou lidem. Z dalších rolí: Hutterova manželka Ellen (Greta Schröder), která lidstvo zachraňuje svým sebeobětováním, majitel realitní společnosti Knock (Alexander Granach), rozporuplná osoba sloužící Orlokovi, a Huttererovi přátelé Hardingovi (Georg H. Schnell a Ruth Landshoff). Jednoduchý příběh, působivé zpracování, které je sice poznamenané zubem času od doby svého vzniku, ale i tak je to velmi výrazné dílo. Z moru se stává upír a děs noci, aby se zpět proměnil v morovou nákazu, která může být vykoupena jen pokorou a velkým sebeobětováním. Pohádka pro dospělé, stavěná na lidském strachu z neznáma a ze smrti. ()
Nuda k posrání #103. Viz Osvícení. 30% ()
Reklama