Réžia:
Ladj LyKamera:
Julien PoupardHudba:
Pink NoiseHrajú:
Damien Bonnard, Alexis Manenti, Djibril Zonga, Issa Perica, Jeanne Balibar, Al-Hassan Ly, Almamy Kanoute, Steve Tientcheu, Kija King, Lucas Omiri (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Stéphane sa nedávno pridal k zvláštnej kriminálnej jednotke v Montfermeili, na predmestí Paríža. Spolu so svojimi kolegami Chrisom a Gwadom, ktorí sú obaja skúsenými členmi tímu, rýchlo zaregistruje zvyšujúce sa napätie medzi susediacimi gangami. Keď sa počas zatýkania ocitnú na úteku, dron zachytí každý ich pohyb, každú akciu… Film inšpirovaný vzburami z roku 2005 zasadil režisér Ladj Ly do súčasného Montfermeilu, toho istého miesta, kde sa odohrávali slávni „Bedári“ Victora Huga v roku 1862. O viac ako 150 rokov neskôr je podobnosť medzi dnešnou nahnevanou mládežou v mikinách a Gavrochom, hlavnou postavou Bedárov, veľmi príznačná… (Film Europe)
(viac)Recenzie (128)
Překvapivě bravurně filmařsky zvládnutá syrová obžaloba stavu věcí. Právě to, bez vady. O to působivější, že jsem až do konce čekala příběh a nečekala konec, a pak bylo silné to v doznívání vstřebat a zpracovat. *** Hned nám také došlo, že se naskýtá správná chvíle podívat se na La Haine, jednoznačně tam je souvstažnost, a nad fotkami mladého V. Cassela v Nenávisti lze usoudit, proč Ladj Ly sáhl po Damienu Bonnardovi. Je to tam. Víc, až La Haine uvidím. Dá-li Internet, tak ještě dnes v noci. *~ ()
Když nejde žabožrout k islámu, musí islám k žabožroutovi! Galský imamát je už totálně v zevním genitálu a stává se spolu se Spolkovou republikou Syrskoněmeckou a Skandinávským chalifátem akutní hrozbou pro celou Evropu. A kdo za to může? Zkurvení levičáčtí sluníčkáři s pomatenými vizemi korektního multikulti světa, spočívajícími v asimilaci (čti „dobrovolnému vyživování“) a kulturní integraci (čti „hahahahahaha“) každého prokazatelně a priori nepřizpůsobivého či patologickým náboženstvím vypláchlého parazita s geneticky zažitým kriminálním potenciálem. A to, co se v posledních deseti letech ještě dalo deportovat zpátky do pohádek tisíce a jedné noci či subsaharské Afriky, tu vysemenilo degeneraci středověkou demagogií gumovaných a civilizačně nevychovávaných malých zmrdů, už satanžel Francouzů jako poleno, s nimiž již tak lehce zatočit nepůjde, jakmile rozhořčeným obyvatelů Spojených evropských emirátů konečně dojde trpělivost a pošlou toho impotentního, mocichtivého zkurvence Makrona, potažmo křesťansko - demagogickou zrůdu Andělku Mrdkovou na permanentní stáž do Sýrie. Jsou to teď samo sebou jen ubohé děti, schopné kdykoliv bez vštěpených civilizačních skrupulí téměř nepostižitelně krást, rabovat i vraždit. A ač lze prstem jednoznačně ukázat na viníky, jde samozřejmě jen o „selhávání systému“, tak o tom pojďme žvanit a moudře korektně pokyvovat. Francouzskými ghetty protřelým a odsouzeným kriminálníkem z Mali natočené děsivé memento o tom, co za svinstvo se může volně pohybovat v Šengenu a případně se i rozpínat. Ovšem je to také děsivě nudná čalamáda vypatlaných animálních neasimilovatelných negrožabožroutů na straně jedné a vypatlaných animálních žabožroutských orgánů na straně druhé, úplně o ničem, která se na první pohled alibisticky nepřiklání na žádnou stranu, ovšem na ten druhý je to tendenční sociální lkaní nad fuj fuj státem, který ty přimigrovalé tasemnice nevykrmuje tak, jak by si představovaly, a ještě je „strašlivě šikanuje“, končící velemoudrým poselstvím, že si ty zislamizované negry prostě musíme lépe pěstovat. Poselstvím, jehož zneužití kdyby viděl Viki Ygo, protestně by se umlátil vázaným výtiskem Velikého Jargala. Nabubřelé hovno, dobré akorát tak k angažovanému mlácení prázdné slámy na sluníčkářsky korektních multikulti festivalech. ()
Oscar 1 nominace: Cizojazyčný film ... ... ... Zlatá Palma - výběr ()
Tak z tohoto mě dobře nebylo, viděl jsem drsný realistický kruh lidí a je jedno zda svoloč na sídlišti nebo svoloč u policie ze který není cesta ven. Musím se smát, když prezident země jehož hlavní město má uzemí kde naprosto neplatí žádný zákony poučuje celou evropu co a jak. Nicméně zpátky, tohle je hodně nekompromisní náhled do stavu současné francie, doku styl jede na plný koule, nečekej příběh, jen jeden den v životě jedně pařížské čtvrti přes policejní postavy s výborně vygradovaným koncem. Líbí se mě, že film nemá názor, má jen sdělení ani já nemám názor, mám jen pocit a ten není směrem k budoucnosti Evropy vůbec dobrý. ()
Dost dobrá paralela na román Victora Huga v kontextu s dnešním světem. Současná Francie je se svojí kulturou v rozkladu. A nějak si nedovedu představit, že by se to dalo ještě zvrátit. Na okrajích Paříže by nechtěl žít ani ten nejbídnější bezdomovec. Kultura, která je ztracená, ten správný babylon, bez řádu a pravidel. A jak z něj najít cestu? To je ta otázka, která mi po shlédnutí tohoto filmu v hlavě zůstala. Celý film je dost neosobní, bez emocí, ale závěr Vás semele. ()
Fanoušci ghetto filmů si přijdou na své. Jsou tam všechny povinné atributy. Hodnej polda, zlej polda, gangy, drzý mladý smradi, vyeskalovaná situace a morální nejednoznačnost. Konec mi vůbec nebyl příjemnej. Je to víc real, než Kassovitzova La Haine, ale ta byla zase filmovější. ()
„NENÍ PLEVELE ANI ŠPATNÝCH LIDÍ. JSOU JENOM ŠPATNÍ PĚSTITELÉ. (Victor Hugo) ...“ /// Rajon plnej verbeže a francouzské patrola SCU v akci. Co bych tak napsal… že Frantíci jsou idioti, když si tohle „doma“ dobrovolně pěstujou… (tak mě napadá, jestli my…?) Z toho je jasný, že hlídka se trošičku vymyká kontrole a po 50ti minutách (během kterých pochopíte, kde se děj odehrává a kdo jsou jeho účastníci) dostávám přesně to, co jsem čekal! Prostě film plnej obohacení od budoucích chirurgů, právníků, učitelů…P.S.: film má ale dvě roviny. Ta filmová má příběh, kterej baví. Ta druhá, ideologická… tu radši nehodnotím (a proto hodnotím4*!). /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jedu jen kusy podle skutečností. 2.) Zjistím, že ani ve Francii nejsou cigáni „dobrým znamením“. 3.) Chtěl bych dostat „omračovačkou“ do ksichtu. 4.) Thx za titule „num71“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ ** ()
Francie na vrcholu a jeden z nejlepších filmů roku! Film inspirovaný událostmi z roku 2005 zasazený do současného Montfermeilu, kde se odehrávali Bídnici od Viktora Huga v roce 1862. Film nemá příběh ani žádné kladné postavy, odehrává se během jednoho vypjatého dne. Bude vám úzko, nepříjemně, chlupy budou stát, pusa otevřená dokořán!! Zde se sešla největší špína Světa a po zhlédnutí filmu se Francii vyhnete tím největším obloukem. Jsou zde svině policisté, cikáni, černoši, muslimové, dětské gangy, no zkrátka mi dlouho při sledování filmu nebylo tak nepříjemně jako zde. Film má velmi rychlé tempo, nervydrásající napětí, stísňující atmosféru, mrazivé scény a finální child revenge je ostrý jako francouzská břitva! Doporučuji tohle se Frantíkům povedlo. Příběh****, Akce ****, Humor>Ne, Násilí****, Zábavnost*****, Hudba***, Vizuál****, Atmosféra******, Napětí****.9/10. ()
Z 90% skvělý příspěvek do kategorie kriminálních thrillerů z francouzských sídláků, který od konkurence odlišuje snaha vykreslit široké spektrum vztahů mezi různými frakcemi a generacemi, jež propojuje nesourodý trojlístek policajtů. Jenže tam, kde jiné filmy končily, "Les Misérables" si připravují půdu pro finále, které celé vyprávění vykopne do mnohem silnějších, závažnějších a důmyslnějších výšin. Celovečerní debut, rozpracovávající režisérův stejnojmenný kraťas do komplexnější fresky současné Francie, tak ve výsledku přináší provokativní zamyšlení nad obecnějšími tématy spojenými s výchovou, vzory chování a hrdostí i hněvem. Témata, která před lety nakousl Mathieu Kassovitz v přelomové "Nenávisti", nyní jako neposlušný pes koušou zpátky v "Bídnících". ()
Na základě jediného filmu nedokážu odhadnout, jestli se zrodil frankofonní Spike Lee, ale jako celovečerní hraný debut představují Bídníci mimořádný kousek plný energie, nekompromisnosti a vzpoury proti systému. Ve Francii po svém uvedení zaslouženě ovládl kinosály a vyhrál, co se dalo. Tématický zpřízněná dánská Shorta je sice nadprůměrná a každopádně působivá, ale v zásadě nejde o víc než o akční film s určitým sociálním podtextem. Bídníci mají větší záběr. Ukazují nechvalně proslulá pařížská panelová předměstí obývaná nezaměstnanými (a leckdy i nezaměstnatelnými) imigranty a outsidery. Ladj Ly ukazuje gheta jako složitý ekosystém, který ovládají místní šíbři, kriminálníci a islamisté. Policie se jen marně pokouší držet krok a vyvolat dojem, že stát má situaci pod kontrolou. Během dvou vyhrocených služeb tříčlenné policejní hlídky režisér ukazuje, jak to tam chodí a s kým nebo s čím je možné se setkat. Nejde o rutinní kriminálku, ale o žánrovku výrazně přesahující do sociálního dramatu. Kolotoč nudy, chudoby, kulturní a národnostní neukotvenosti vytváří hodně výbušný Molotovův koktejl, který spálí všechny, co se mu připletli do cesty. Celkový dojem: 90 %. ()
Svět se začíná dostávat do spirály, ve které je nejen nedostatek agronomů, ale i respektu a inteligence. A do toho se všude potuluje klekánice.. Konstruktem neautentické, s podivnou povahou sebereflexe. Budiž, ale velmi podobná Shorta mi přišla filmařsky o něco dál.. ()
Tihle Bídníci jsou současní a dost bezvýchodní. Odehrávají se totiž na předměstí Paříže v Montfermeilu a rozhodně nejsou jen o fotbalových fandech mladé útočné modly Mbappého. Jsou totiž hlavně o Afroameričanech, cikánech, dealerech drog, muslimech, mladých grázlech nebo o nenápadném looserovi s dronem, který natáčí to zlo kolem. Ti všichni více či méně stejně jako ve slavném románu Victora Huga volají po revoluci. Příběh se ale primárně točí okolo poldy, který se připojuje ke zvláštní jednotce (v tomhle autě šéfuje sadistické hovádko) operující na panelákovém předměstí metropole. Snaží se působit na jednotlivé gangy, které mezi sebou soupeří, jenže sami policisté stojí za nejedním škraloupem. Už tak třaskavé dění rozdmýchá krádež lvíčete z cirkusu i policejní incident s partou malých smradů, což odstartuje solidní válku. Kolikrát totiž stačí jen zdánlivá maličkost nebo klukovina a na pořádný malér je zaděláno. Režisér Ladj Ly těží z autenticky působící nálady a v několika parných hodinách solidně graduje napětí. Samotný příběh není nijak složitý, ovšem má vybízet k zamyšlení se nad kořeny hněvu ve společnosti, která byla, je a bude nepoučitelná. Zkratkovité jednání je na každém druhém rohu. Ovšem i tvůrčí tlačení na pilu. Francie by se měla každopádně podívat pod koberec. Jinak je to o hubu. ()
Za vlasy pritiahnutá prezentácia Parížskej “sebranky”, obalená do jednoduchého príbehu, kedy jeden z “Bilo nás piet”, akurát tmavší, ujebe olaskému morgošovi pumu, a tak sa spúšťa kolobeh udalostí, které nelze zastavit. Čiže taký “Luník ĎEVAŤ” len vo vačšom, kedy jedna absurdita strieda druhú. Každopádne, pozerá sa nato dobre, lebo to “pustili rýhlejšie” ako Rytmusov bratranec Rosaldo, pričom stále lepšie, ako prijebaná, extrémne preceňovaná - “Patrola”. ()
Bídníky bych doporučil servírovat okamžitě po Dobrém ročníku (2006). 65% ()
Gorily v mlze ver. 2.0___________film nenabízí řešení, nevnucuje, kdo je zlý, zlý a ošklivý. 4,5* Faktom je, že svet má nádej, i když je to v prdeli. Teď nevim ale. ()
"Pamatujte si toto, mí přátelé: neexistují špatné rostliny, nebo špatní lidé. Existuje pouze špatná kultivace."– Victor Hugo ________ Režisér Ladj Ly, francouzský filmař s kořeny v africkém Mali, shodou okolností vyrůstal v pařížské čtvrti Montfermeil, kde se částečně odehrával děj Hugových ikonických Bídníků. A přesně identicky jako román 'Bídníci' i stejnojmenný francouzský snímek 'Les Misérables' akcentuje palčivé téma sociálního stavu francouzské společnosti – Ly ovšem Jeana Valjeana nahradil pořádkovou patrolou, a diváka skrze její prizma vezme na turistickou prohlídku na periferii současné Paříže, kde na denním pořádku probíhají multikulturní války, které přilévají olej do ohně komplexního konfliktu složité sociální situace, zahrnující množství subkultur a minorit, jež na tamějším předměstí vedle sebe žijí – snímek tak velmi autenticky vyobrazuje etnické rozdíly mezi jednotlivými menšinami, a sugestivně pojednává o společenské revoltě a despektu vůči právu a pořádku. Intenzivní finální inferno divákům posléze podsouvá neméně podnětnou myšlenku, kterou si je radno vzít k srdci a mít na paměti: xenofobie a předsudky jsou leckde možná důležité pro přežití a orientaci v labyrintu jménem život, dlouhodobě však potvrzují floskuli, že násilí plodí další násilí.... ()
Ne, tak tohle jsem nepřijal. Na jeden citát z Victora Huga zavěsit neznělý, naivní příběh o něčem jiném a nazvat jej Bídníci jako šidítko, je podvod. To, že jej ve snaze o ozvláštněníí autoři prošpikovali šňůrou hloupého násilí, je opravdu laciný pokus o originální film. ()
Z Huga je zde využita pouze základní myšlenka bezvýchodnosti situace těch, kteří se již rodí s tím, že nemají budoucnost. Ale je rozvinuta s nečekanou filmařskou bravurou. ()
Tep v kľude 220 bpm!!! Nôž sa mi vo vrecku v jednom kuse otváral! Na šľaktrafenie... ()
Ladj Ly v tomto prostredí vyrastal, takže určite vie, ako to tam chodí. Zrejme vie aj to, prečo sa takmer všetky postavy chovajú ako idioti a ak by sa občas chovali aspoň trochu normálne, tak by sa vlastne nič nestalo. Osobne nerozumiem, prečo miestny šéf nebol ochotný spolupracovať pri hľadaní levíčaťa, prečo decká nemali od začiatku voči polícii žiaden rešpekt a nikto s tým nič neriešil, prečo policajt vystrelil, prečo sa všetci báli tak záznamu z dronu, ktorý by usvedčoval najmä decká z napádania verejných činiteľov, prečo po zadržaní Issu ho tí traja blbci nechali v náručí cirkusáka, ktorý si s ním mohol robiť, čo chce... No a otvorený záver sa nám snaží povedať, že sme sledovali v skutočnosti pokus o art, pretože si nasledujúce udalosti musíme domyslieť sami. OK, možno má všetko predobraz v realite, ako filmový útvar ma ale Bedári okrem slušného diváckeho zážitku nútili neustále nad logikou konania postáv krútiť hlavou. 70% ()
Reklama