Réžia:
Chloé ZhaoScenár:
Chloé ZhaoKamera:
Joshua James RichardsHudba:
Ludovico EinaudiHrajú:
Frances McDormand, David Strathairn, Linda May, Swankie, Bob Wells, Peter Spears, Cat Clifford, Tay Strathairn, Gay DeForest, Patricia Grier, Angela Reyes (viac)Obsahy(1)
Po ekonomickom a sociálnom kolapse banského mesta v rurálnej a izolovanej časti Nevady sa hlavná hrdinka Fern v hereckom podaní držiteľky Oscara Frances McDormand rozhodne radikálne zmeniť svoj rozpadajúci sa život, ktorý sa ocitol v slepej uličke. Zakúpi si starú rozpadajúcu dodávku, ktorú si prerobí na karavan a vydáva sa na spirituálnu cestu hľadajúc život mimo konvenčnej spoločnosti ako jej moderný kočovník. (Cinemart SK)
(viac)Recenzie (346)
Film, ktorý Amerika potrebuje a skrz ktorý sa možno dá aj lepšie pochopiť. Fern nie je "homeless", ale "houseless", čo je veľký rozdiel, ktorý ale v Európe nedáva zmysel, keďže podobný spôsob života a podobné pojazdné obydlia nemajú u nás tradíciu. Nie je to o deji, ale o prežívaní Ferninho života spoločne s ňou. Niekedy sa jej rozhodnutiam môžete trochu čudovať, ale keďže je sympatická a bezkonfliktná, tak si ju obľúbite. A dozviete sa niečo o provizórnych záchodoch a aký si máte zabezpečiť, keď máte problémy s kolenami. Čo nie je málo. ()
Ne, nelíbilo se mi to. Je to na mě asi až příliš depresivní, což v tomhle období na dobré náladě nepřidá. Neříkám, že to není hezky natočené, to asi je. Jen na to musíte mít rozpoložení. Je to takové dojemné, hluboké a hodně silné, ale nic pro mě. ()
Nesmírně melancholický až depresivní snímek o alternativním způsobu života na cestách s tradičně božsky hrající Frances McDormand v hlavní roli. Té ženě jako divák věříte každé gasto. Je dlouhodobě skvělá a tahle role pro ni byla jako psaná na míru. Z této ponuré atmosféry máte chvílemi chuť si podřezat žíly, ale stejně nejde odtrhnout zrak. Tuhle velmi emoční cestu napříč amerikou jsem si moc užil, ale rozhodně bych za svůj život neměnil. [75 %] ()
Dlouho jsem odkládal, nakonec jsem věděl proč. Je to táhlé sociální drama, které mne, na rozdíl ok kritiků nechalo vcelku zcela chladným. ()
V mnohom je "Nomadland" absolútne vynikajúcim filmom, ktorý by si okamžite zaslúžil môj najvyšší rating. Na druhú stranu mu ho ale z istých dôvodov udeliť nemôžem a finálny pocit je asi trošku nižšie. Táto dráma je podľa mňa veľmi silná. Rozpráva zaujímavý príbeh, zoznamuje nás so zaujímavými ľuďmi, ktorí si hovoria "nomádi" a ich jediným životom je ich karavan, alebo dodávka a veci, ktoré majú so sebou. Vnútorne by som mohol povedať, že nemajú dom, no neznamená to, že stratili tým pádom domov. Frances McDormand je absolútne excelentná v hlavnej role a podľa všetkého sa podieľala aj na produkcii filmu. Rovnako je skvelé, že film silne zachytáva ako funguje aj reálny život. Ľudia do života prídu, neskôr z neho odídu. A niekedy sa len budeme pozerať na miznúcu dodávku na ceste, kedy si uvedomíme, že jedna časť nášho života asi práve skončila. No môžeme stretnúť niekoho druhého a môžeme mu zapôsobiť na jeho život. Tak to proste funguje. A keď Fern nemôže naštartovať svoje auto a odporúčajú jej, aby si radšej zohnala iné, v podstate jej hovoria, by sa zbavila svojho domova a pre ňu je to pocit, ako keby jej odrazu neostalo nič. To sú všetko veľmi silné a dobre spracované témy, kde si ma film získal. Niekedy som ale mal pocit, že určité momenty pôsobili dosť useknuto a už sme sa k nim nikdy nevrátili. Istým spôsobom film nerozpráva príbeh ako taký, ale skôr nám zobrazuje určitú formu života. A niekedy sa k určitým veciam už jednoducho vrátiť nemusíme. Ale občas mi bolo ľúto, že som nevidel scénky rozlúčenia, alebo nejakým spôsobom sme mali vybudované niečo väčšie medzi niektorými našimi hrdinami. A hoci pri niektorých príbehoch sa dočkáme aj nejakého zakončenia, iné ostanú pre mňa nedopovedané. Je to ako život. Ale to neznamená, že by som to od filmu občas nechcel. Každopádne čo film robí napriek tomu všetkému vynikajúcim je jeho atmsoféra. Je ohromne natočený a je tu niekoľko fantastických záberov na americkú prírodu. Takisto hudba vo filme je po celý čas vynikajúca. A je to v jadre film, ktorý nepôsobí nijakým spôsobom deprimujúco alebo niečo podobné. Je to proste život. A tak to vnútorne aj vnímam. Hodnotenie: A- ()
Chápu všechny ty ceny pro Frances McDormandovou (a také pro kameramana), ale jinak je to jen solidně natočený nezávislý kousek, proti kterému sice nemám co říci, ale těžko ho někdy budu chtít vidět znovu (70%). ()
Téměř dokumentární náhled do života a pocitů kočovníků, kteří „nejsou bezdomovci, jen nemají dům“. Sociální drama bez zápletky, která by měla nějaký začátek a konec, hořký, křehký, s několika dojemnými momenty, několika úchvatnými záběry a tunou smutku a dalších emocí ukrytých, pod tím zdánlivě banálním a neosobním vyprávění. Melancholický, až meditativně pomalu plynoucí film o svobodě, která je hodně draze vykoupená, o samotě a osamělosti, o smíření s osudem i povahou, která nám byla dána do vínku a nic s ní nenaděláme. ()
Nomadland je aktuálne najväčším favoritom na získanie oscara za najlepší film, ak by som si ale mal tipnúť, získa ho podľa mňa The Trial of the Chicago 7 a to z jednoduchých príčin – tohto roku oscary budú a možno musia byť čierne a politicky orientované. Ak to však vyhrá Nomadland, zaslúži si to, pretože je silnou sociálnou sondou americkej spoločnosti. V podstate o film o bezďákoch, ktorí si hovoria trumpovia alebo nomádi, ich jediným majetkom je karavan. Film je aj o rozhovoroch, ako sa do takej situácie môžete dostať. Že život môže smerovať dobre, ale jedna vec vám ho otočí. A tak sedia v karavane a po večeroch spomínajú, trocha si zachlastajú, aby ich ráno zase zastihlo v krutej realite. Zvláštnosťou filmu ale je, že väčšina postáv nie sú herci, ale skutoční nomádi, čím je vierohodnosť príbehu značne posilnená. Pekná klavírna hudba v medzipasážach umocňuje zážitok a hoci je to pre mňa film na hranici 70%, tentokrát zvýšim hodnotenie. Azda fakt aj kvôli tej záverečnej hudbe, ktorá vo mne zanechala súcit. ()
Fren neskutečně věrohodná, ta role jí byla šitá na míru. Nicméně sledujeme partičku nomádů, v podstatě nejchudší vrstvu společnosti, jak se trápí, ale zároveň teda mají tu svobodu a žijí "punk". Dýchá z toho hodně smutku a melancholie. ()
„Kočovná krajina” sa opäť začala dostávať na výslnie, a to najmä počas hospodárskej krízy od roku 2008, keď množstvo fabrík skončilo s výrobou, tým pádom ľudia automaticky prišli o prácu, súčasne i prestali splácať hypotéky, čiže sa jedného, slnečného dňa, ocitli úplne "bez bývania" , to jest vo veľkom sa rozšírili tzv. „mestá duchov” , ako aj mestečko Empire v Nevade ! Šesťdesiatnička, protagonistka Fern, je zrejme jednou z nich. Podaktorí, ak sa nechceli ocitnúť rovno na ulici, čím by sa povedzme stali takmer (i)hneď bezdomovcami, zvolili si radšej inú alternatívu, a to bývať buď v dodávkach, alebo v karavanoch, tým si v podstate zabezpečili o niečo komfortnejšiu existenciu, ale byť neustále kdesi na cestách, bez poriadnej istoty, iba so samými, príležitostnými brigádami, trebárs v Bezosovom Amazone, kde sa musí naozaj makať o stošesť, no keďže sú novodobí nomádi väčšinou v pohybe, tak sa nikde ani extra dlhšie nezdržia, no iba žiť z lásky, sa napokon asi nedá, a tak sa musia o sebe postarať, ako sami najlepšie vedia... ? Postava Fern si taktiež pôjde čochvíľa sama vyskúšať, ako vlastne obstojí v (a)typickom štýle života, že aspoň spozná prírodu, ale či sa vôbec ešte vráti do normálu, na ktorý má ináč i niekoľko príležitostí, tak to nie je vonkoncom isté ? / A to je asi i najväčší tŕň celého „road movie,” pôvodom čínskej režisérky Chloé Zhaovej, ktorá podľa americkej novinárky Jessicy Bruderovej, spísala adaptovaný scenár, ktorý si zaručene upravila podľa svojho gusta, a ako tak následne pozorujem, zároveň aj produkuje a strihá nožničkami (osobne by som niektoré nudné pasáže povystrihoval), čiže má absolútnu kontrolu nad projektom, no i napriek tomu paradoxne ponúka akosi príliš zromantizovaný pohľad do komunity kočovníkov, ktorý určite nie je taký jednoduchý („funguje to v reálnom svete zrovna tak, že ak sa nomádovi pokazí dodávka, tak zavolá sestre, či bratovi, aby požičali peniaze na opravu, a už je vari po všetkých starostiach ? To si protirečí, takto to nemôže skrátka fungovať” ?), ako sa výsostne snaží prezentovať... Na druhej strane ale podáva veľmi zaujímavé obsadenie, zložené z filmových hercov, Frances McDormandovej s Davidom Strathairnom, kde má herečka zväčša prispôsobený rovnaký výraz strhanej tváre, podľa mňa to asi tentokrát nie je na Oscara, a k tomu aj z veľa nehercov, čo je samotné jadro autenticity. Tým sa zdvíhajú percentá. Čo by som chcel naopak ešte skritizovať, je kvantum kratších, epizódnych scén, teda len máloktorá, je viac zapamätania hodná, žiadna sekvencia sa mi hlbšie nevryla do pamäte, keďže sa ani nenakrútila ! Zase by som pochválil dialógy medzi postavami, ktoré sú ako zo skutočného života, to je neprikrášlené. Zaujala ma aj forma, ako je nakrútený, práca kameramana Joshui Jamesa Richardsa, stojí za zmienku. Summa Summarum: Od filmu som očakával najmä to, že budem naň potom v dobrom spomínať, no to sa asi nestane. Repete v takejto podobe už viac krát nehrozí. Síce má svoje kvality, len potenciál nebol tak využitý, ako by si zaslúžil. Počkám si, pokým bude mať niekto väčšiu odvahu a chuť ísť priamo do centra problematiky. () (menej) (viac)
Zeme nomadu je existencialni zkoumani pojmu svoboda, zivota na okrajich americke spolecnosti a srovnani s tradicnimi idealy spolecnostmi. Je to poeticka oda na pionyrskou povahu nemilosrdneho americkeho ducha. Na selhani prislibu americkeho snu. Zivota, ktery se nezene za uspechem a bohatstvim. Zhao se nesnazi patologizovat casti nasich socialnich struktur, ktere eroduji nebo selhaly. Je to film o domove, stari a o lidske laskavosti. To ho dela necim vic nez neco, co se mihne vasim zivotem. ()
Dvě za Frances, na ni se moc ráda dívám, ale jinak mě film neoslovil. Takto, v jiné době by mě možná zaujal víc, v současnosti mě niterné depky tohoto formátu neberou. Pěkně natočená artová nuda. ()
Mnohými nejmilovanější film minulého roku a dle kritiky dokonce film roku, který je však ve výsledku pouze milou, normální podívanou se standardně fantastickou Frances. Ale mnoho v divákovi nezanechá, přestože se snaží ukázat, že právě nomádský život je ten správný. ()
Vysoce autentická polodokumentární esej o živote na kraji americké společnosti. ()
"What's remembered, lives." Země nomádů, jež v sobě přirozeným a nenásilným způsobem snoubí prvky dramatu, road movie a jakéhosi psedodokumentu, vypráví příběh lidí, jejichž život působí na první pohled dobrodružně a nevázeně, avšak při druhém pohledu člověk cítí osamělost, nezakořeněnost a smutek. Film o lidech, kteří si vybrali, nebo spíše byli nuceni si vybrat život v pohybu a takřka bez pevné půdy pod nohama - i tak ale mohou mezi těmito "moderními kočovníky" vznikat přátelské nebo i hlubší vztahy. Zaujalo mě, že vedle profesionálních herců byli ve snímku i "naturščici", kteří vedle místy až syrové kamery a exteriérů dodávali filmu na uvěřitelnosti - palce nahoru za dějové linie se Swankie a Bobem. Ve výsledku se u mě film pohybuje mezi třemi a čtyřmi hvězdami, v tomto případě si ale přidám. P.S. "See you down the road." ()
U tohoto filmu jsem se obával, že já nebudu jeho cílovou skupinou, a když jsem viděl, že film získal 3 Oscary, tak jsem věděl, že se mi to líbit nebude, jelikož v posledních letech občas získávají Oscary nudné a nezajímavé filmy. Tento film mně vůbec nic nedal, byla to těžká nuda od začátku do konce. Dle mého názoru Země nomádů nemá diváka vůbec čím zaujmout... ()
Spoveď ľudí, ktorí zostali bez domova. Stretávajú sa vo svojich komunitách naprieč Amerikou a konfrontujú si svoje osudy. Majú vnútornú silu a odhodlanie. Tento sociálno-kritický tón filmu sa však vytráca pri možnostiach zmeny tohto životného štýlu a vlastnou tvrdohlavosťou pokračovať v živote nomádov. Frances McDormand po Troch bilbordoch opäť presvedčila, že podobné postavy sú jej silnou stránkou. ()
Tichý a subtilní zážitek, která ve vás ale dozní možná hlouběji než mnoho jiných filmů. Právem jeden z lepších filmů loňska. ()
Na tyhle lidi se chci dívat, tyhle příběhy mě zajímají, tuhle tvář USA chci zkoumat. Polodokumentární óda na jedny z posledních avatarů původní americké myšlenky, kde se seznámíme (až na dvě výjimky) s celou škálou skutečných starých nomádů (jak jen tenhle pojem zdiskreditoval měšťácký trend 'digitálních nomádů'), jejichž integrita jim prakticky znemožňuje hrát špatně, protože prostě jenom jsou sami sebou a film je nestaví do situací, které neznají. Obecně z toho filmu jde cítit velká pokora ze strany Chloé Zhao, protože už jenom z toho nakolik přirozeně všichni zúčastnění působí, znamená, že se mezi nimi musela pohybovat nějakou dobu a velmi subtilně až si na přítomnost jí i kamer zvykli. O McDormand jinak škoda mluvit, ta herečka je naprosto neskutečná a společně s třeba takovou Helen Mirren nebo Jennifer Jason Leigh dokazuje sílu hrdého stárnutí. ()
V jednoduchosti je krása. A já miluji jednoduchost. Líbí se mi, že Frances McDormand se ukazuje taková, jaká je. Žádný makeup ani speciální účes. Ani sem se nedivil, že opravdu při natáčení přespávala v dodávce. Samotný film není nic objevného, ale cítil jsem z něj nádech divočiny ala Into the Wild, což je moje srdcovka. Nejpřekrásnější byly momenty ticha a souladu s přírodou, doplněné o nádhernou hudbu. To si člověk uvědomí, že život není o tom, aby si koupil barák, auto a jezdil na dovolené. Není nic krásnějšího a hodnotnějšího než příroda. Na rozdíl od Manka, kterého jsem sledoval den předtím, je Nomadland útěchou pro duši. Zatímco v Mankovi nikdo nesklapne ani na deset vteřin a neustále o něčem žvatlá, takže vnímám, že můj mozek vypíná a sleduje pouze obraz, Nomadland je přesný opak a absence dlouhých dialogů je výtanou změnou. Nominace na Oscary jsou mi víceméně ukradené, ale vždy nepochopím, jak některý film může být nominovaný v kategoriích, v nichž nic nepředvede. Například onen zmíněný Mank byl nominován za hudbu, přičemž jsem během sledování ani nepostřehl, že by nějaká hrála, zatímco Nomadland má překrásnou hudbu a nominaci nikde. Akademici, styďte se. ()
Reklama