Réžia:
Tomáš MašínScenár:
Marek EpsteinKamera:
Friede ClauszHudba:
Karel HavlíčekHrajú:
Oskar Hes, Jan Nedbal, Tatiana Dyková, Adam Ernest, Stefan Konarske, Karolína Lea Nováková, Matěj Hádek, Matyáš Řezníček, Tony Mašek, Václav Neužil ml. (viac)Obsahy(1)
Film Bratia rozpráva jeden z najväčších príbehov studenej vojny o odbojovej skupine bratov Josefa a Ctirada Mašínovcov. O túžbe vzoprieť sa nespravodlivosti a útlaku, o potrebe kričať, keď ostatní mlčia. Skupina mladých chlapcov prejavuje nielen nekompromisnú odvahu, ako ich otec proti nacistom za cenu vlastného života, ale aj nezrelosť, neskúsenosť a chyby v úsudku. Film rozpráva jeden z určujúcich príbehov našich moderných dejín, fascinujúce dobrodružstvo najväčšieho honu na človeka v komunistickom bloku 50. rokov. Jeho nesporná sila spočíva aj v posolstve, ktoré je stále aktuálne a všeobecne zrozumiteľné, že bez slobody sa nedá žiť a treba za ňu bojovať. Bratia sú tiež veľmi silným príbehom rodiny prenasledovanej nacistami aj komunistami, ktorá pre svoju krajinu a jej slobodu obetovala veľa. (Cinemart SK)
(viac)Recenzie (325)
Padesátkové svinstvo vyobrazeno špičkově, nicméně film jako takový mi přišel o pořádný kus delší, než mohl být. Na české poměry je to pořád ještě nadprůměr, ale subjektivně se to na něj dívá spíš zespoda než shora. 65% ()
Hrdinní bojovníci za (výhradně vlastní) svobodu a proti rudému útlaku nebo sobečtí a vypatlaní animální zmrdečci? Takový animální zmrdeček se myslím dá zcela objektivně definovat jako někdo, kdo zcela vědomě svými činy vystaví nejbližší rodinu (včetně dětí) bez jejího souhlasu smrtelnému nebezpečí nebo dlouholetým mukám, či někdo, kdo s gustem podřeže omámeného a zcela bezbranného figuranta, kterého mohl klidně mnohem humánněji bodnout, střelit či prostě jen nechat spát. Domnívám se, že si to Radeček hodně užil a dozajista nad tím pak za velkou louží ještě dlouho honíval. Že to byl gauner od pohledu a že kosí bratři ve všech rozhovorech kolem nejkontroverznějších momentů jejich „boje proti totalitě“ jen tak mlhavě blábolili a žádný z přizdisráčských moderátorů nikdy neměl koule dostrkat je k přímé odpovědi, to taky vcelku hezky přispěje k formování vlastního názoru. No, ať to s těmi vrahy nevrahy bylo, jak chce, ve všeobecně známých kontroverzních momentech mlží i samotný film, popřípadě tyto momenty zcela ignoruje a strká hlavu do pysků. Nasraně druhé, pokud by o nich jeden věděl úplné hovno, vyklouzl by z toho Epštajn docela alibisticky a neutrálně, aniž by se viditelně přikláněl na tu či tu stranu oněch dvou nesmiřitelných táborů funoušků podprůměrných kapel Rage against the Mašín a Mašín head. A ani režisér se kupodivu nesnažil své příbuzné nějak zvlášť glorifikovat, což není divu, když se nám ten socialismus právě tak hezky vrací! Tudíž tu máme zručně natočené a sympaticky zahrané, zdánlivě nestranné retro s nadějným bulvárně výživným podkladem, jehož dramaturg je zcela prokazatelně impotentní chuj, a i ten Epštajn se tentokrát mohl trochu utrhnout ze svého konzervativního řetězu, oprostit se od obvyklých sterilních klišé, jít na krev a trochu si to po sobě i přečíst a opravit vskutku diskutadebilní návaznost některých scén. Každopádně žádné nanebevzetí, jak tu dští síru někteří strojoví nenávistníci, se rozhodně nekonalo, tak tu apoliticky zanechávám po vzoru tvůrců připosranou trojku a odcházím budovat ten novokomunismus s mou milovanou plísní Damn the Mašín na rtech… ()
Je vidět, že tvůrci chtěli natočit moderní film o události z českých dějin, který by se zároveň uplatnil v zahraničí. A snímek o Mašínech je zároveň i českým dluhem, ať už si o bratrech myslíte dobré, nebo špatné. Já, který jsem někde uprostřed, jsem si užil tíživé zobrazení padesátých let, silné rodinné motivy a ambivalentní postavu německého vyšetřovatele. Závěrečná část, útěk, je částečně hůř zvládnutá z hlediska dynamiky vyprávění a tak se částečně dostavuje nuda. 70%. ()
Tímto filmem jsem doufal, že mi bude jednoznačně vysvětleno, proč bratři Mašínovi založili odbojovou organizaci a konali to, co konali až do jejich útěku na západ. Problém ale je, že první polovina filmu je podle mě dost zmatečná. Důvody vzniku odbojové skupiny pro mě nejsou natolik platné, aby je neměl po druhé světové válce s příchodem komunistů i zbytek národa, který se komunistům v tu chvíli nehodil. Celkově jsem v tom musel hledat hromadu souvislostí, než abych vše na první dobrou pochopil. Druhá polovina už je spíš takový survival thriller, který ale má pro změnu super atmosféru. Ve výsledku ale spíše zklamání, hlavně tedy po scénáristické stránce. Čekal jsem od toho větší vyjasnění jednotlivých souvislostí a snahu přesvědčit diváka, že Mašínové nejsou vrazi (nejsem ani pro jeden názor), což se reálně podle mě úplně nestalo. ()
Opatrné a selektivní heslo z Wikipedie, které psychologizuji nahrazuje patetickými vnějškovými "obrazy z dějin". Nejvíc se mu daří tam, kde opustí svoje jednoduché morální univerzum a soustředí se jen a jen na přežití a vůli, která oba Mašíny v tomhle filmu definuje asi nejvíc. Není to tak upocené jako jiné české pokusy o reflexi zlých padesátých, byť to trpí podobnými neduhy v charakterizaci doby a služebníků režimu. Na to, aby Bratři skutečně něco vypověděli o ožehavém tématu násilného odboje a morálních voleb, až moc pietně kličkují a schovávají se za klavír a něco, co by se dalo definovat jako "dějinná nutnost". Solidní režii, kameru, střih a herecké výkony jim nicméně nikdo neupře. ()
Škoda, že biografický film o bratrech Mašínech nenatočil kdysi už Miloš Forman podle vynikající předlohy a scénáře Jana Nováka, jak to prý bylo plánované a domluvené. Tenhle snímek Tomáše Mašína rozhodně není špatný, ale pořád je to jen provinční český film, světový potenciál příběhu bratrů Mašínů bohužel neměl šanci naplnit (a to především vinou - podivně nedramatického - scénáře...a na Oskarech tím pádem podle mého také nemá šanci). Každopádně konečně byl alespoň takhle splacen filmový dluh hrdinům protikomunistického odboje. Teď ještě to státní vyznamenání... PS: Josef Mašín Bratry zhodnotil jako pěkný film, který ovšem není o nich… ()
Diagnóza: Jaroslav Sedláček. BRATŘI jsou film, u kterého jsem si necelou hodinu a půl stopáže říkal, že to musel dramaturgovat Jaroslav Sedláček, protože jeho jméno vídám v titulcích k dramaticky značně nefunkčním, rozpadlým, leda s ohledem na navracející se motivy a zastřešující téma jakž-takž jednotným počinům. K mému nepřekvapení jsem Sedláčkovo jméno nalezl v závěrečných titulcích - a předtím jsem byl překvapen zhruba pět a třicet minut trvající útěkovou částí, která sice užívá nejomšelejší postupy thrillerů a survivalů (snímků o přežití), ale i díky subjektivizačním postupům a dynamizaci dvou linií vyprávění to začíná být působivé._____ Předchozí necelá hodina a půl je ale z kategorie "lepší než WILSONOV", ale píšu to vlastně jenom proto, ať jsem aspoň trochu pozitivní. Mohl by někdo Sedláčkovi nebo Epsteinovi říct, že provázání zhruba čtvrthodinových bloků prostřednictvím významotvorných rekvizit (dopis, piano) je hezká snaha o ve výsledku banální a dost didaktické sdělení, ale film by potřeboval psychologicky definované, nějak se vyvíjející postavy v uvěřitelném světě příběhu? Přístup seřazení faktických údajů s nějakým dramatickým potenciálem, kdy je vše bez jakéhokoliv citu nasázeno za sebou, je ve výsledku divácky otupující, pokud se teda někdo tomu patosu nechce začít smát. Navzdory nulové ambivalenci (vraždy jsou buď v elipsách, nebo okamžitě smáznuty s "buď on, nebo my") kauzální řetězec pro kohokoliv neorientujícího se v dané dějinné události vyznívá "sebrali nám byt a brácha nemohl udělat maturitu, tak jsme si nakradli, zabili pár lidí, kteří byli v cestě, a pak jsme se vyhnuli spravedlnosti útěkem přes hranice, lol, vy nuly". Antagonistické postavy jsou chodící klišé, paralelismy mezi nacismem a komunismem jsou jak z učebnice pro začínající scenáristy, jak překonat autorský blok, než to někdo soudný přepíše, a vytváření kontrastů v mizanscéně prostřednictvím komunistických hesel a vůbec reprezentace dějin je z kategorie "reklama užívající estetiky ošklivosti"._____ Vidět tohle den poté, co jsem si zopakoval Scorseseho mistrovský žalozpěv o tom, jak média opomíjí určité skupiny obyvatel, je o to bolestnější. ()
„ZA VAŠE ČINY BUDOU PLATIT VAŠE RODINY…“ Asi takhle… kdybych nečetl parádní knížku“Zatím dobrý“ od Jana Nováka, byl bych ztracen jak Mašíni v okolí Uckra. Naštěstí jsem ji četl, takže takový ty jednoduchý symboly jako je třeba dopis nebo klavír, ve mně dokážou vyvolat nějaký pocity. Nechápu, proč z toho neudělali seriál, stejně jako z „Krále Šumavy“. Ten by měl naději zanechat nějakou stopu i v zahraničí (Příběh Mašínů v USA doslova „žrali“). Tady bych vypíchl snad jen zajímavou Vilhelmovou (Dykovou). Jo, dám 3*, páč naprostej průser to není, ale projebat takhle výživnou látku… za to by někdo zasloužil dostat přes držku! /// -------------- POD ČAROU: ------------------------------------------------ 1.) Režisér Tomáš Mašín je vzdáleným příbuzným Josefa Mašína (Tomášův prapraděd byl Josefovým strýcem). 2.) Třeba se jednou dočkáme kvalitnějšího zpracování… Už dlouho se mluví o seriálu na motivy autobiografické knihy Zdeny Mašínové „Čtyři české osudy: tragický úděl rodiny Mašínovy“. Dokonce má (měl) i pracovní název: „Babička … a ti druzí“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ * ()
Film, kde historie neožívá příběhem, protože se nepodařilo žádný najít. Statické postavy splní svůj plán, nikdo se na nic neptá, nikdo se nevyvíjí a nemění, nikdo neotevírá etické ani jiné otázky. Řemeslně ok, ale zcela prázdné a jako čistý survival na úprku ne dost syrové a intenzivní. Drama bez dramatu, thriller bez thillu. Možná kandidát na školní exkurzi. Posílat to na Oscary je plýtvání papírem na formuláře. ()
Docela trvalo, než někdo našel koule a natočil jeden z největších příběhů našich moderních dějin. Už jen za to zaslouží tvůrci respekt. Mise bratří Mašinů bude zřejmě navždy patřit mezi nejkontroverznější etapy české historie. Epstein bohužel úplně neprodal velkolepost ani krutost jejich počínání a naivní Akademie, která si myslela, že zrovna toto ohromí na Oscarech, tomu také moc nepomohla. ()
„První středu v měsíci nám vozej do fabriky vejplaty. Musí to bejt slušnej ranec.“ - „Na to zapomeň!“ - „Bez peněz se nehneme.“ - „Nejsme zloději!“ - „Ale voni sou.“ Kým vlastně byli Mašínové? Stále kontroverzní téma, na kterém se mnozí neshodnou. Přesto si nemyslím, že by tohle mělo nezaujatému divákovi překážet ve fandění hrdinům tohoto filmu. Pokud ho tedy nebude štvát kombinace jejich horkých hlav a amatérismu. Stejně jako fakt, že nepoučená část publika (včetně té zahraniční…Oscaři, ehm?) asi nebude pobírat motivace postav, kterým tu nebyla i navzdory délce díla věnována dostatečná pozornost. Ale problém filmu vidím jinde. Až do hlavní „akce“ totiž nebyl příliš záživný. Útěková sekvence sice pak vlila snímku krev do žil, a to natolik, že mě skutečně bavit začal, ale proč na to musím čekat více než hodinu? Je pozitivní, že se režisér Mašín od dob 3 sezón v pekle a Wilsonova konečně posunul, ale Bratry na víc, než lepší průměr nevidím. „Tebe neštve, že nás takhle rozdělili?!“ - „Nás nikdy nic nerozdělí!“ - „Slibuješ?“ - „Jasně, že jo!“ ()
Příběh Ctirada a Josefa Mašínů a jejich odbojové skupiny po dekády rozděluje tuzemskou společnost. Nebudu tu vynášet soudy, nicméně dlouhé roky připravovaný snímek musí rozdělit i samotné diváky. Zatímco rozjezd je docela působivý, po pár desítkách minut jsem si uvědomil, že sleduju poměrně ploché postavy bez vykreslení psychologického vývoje – prostě podniknou nějakou záškodnickou akci, pak provedou něco závažnějšího, přesto jako by se nechumelilo a jedeme dál. Nezamlčujeme, co všechno ústřední sourozenci dělali, ale prostě se k tomu nevyjadřujeme. Mladická rebelie? Nesouhlas s režimem? Souvisí s tím pak hlavně to, že si k nim nevytvoříme pražádný vztah. Nedostanou se pod kůži. Příjemnou výjimkou je matka chlapců, která se ničeho nedopustila, ale prožila si své a na hrdě trpící Tatianou Dykovou je „fajn“ pohled. Občas to možná chtělo u odbojářů lehce zastavit a nechat něco v divákovi doznít. Druhá polovina už na mě působila krapet monotónně. Řemeslně bez výhrad, ambiciózní, ale moc bezpečné, a tím pádem málo odvážné. ()
Keď v rámci nejakého boja za "slobodu a solidaritu" proti inému režimu, robíš prakticky to isté, čo robia tí na opačnej strane barikády, od ktorých požaduješ čestnosť, si stále hrdina, alebo si už vrah? Ja len že, Ja som tú pointu asi príliš nepochopil. Oni prakticky páchali zverstvá pre svoj sen a teraz by si mali zaslúžiť akýsi druh rešpektu?? Nechápem. Vždy som si myslel, že zlo plodí zlo, čo sa tu aj permanentne po dejovej stránke preukazuje. Tak aká "pocta"? Či čo vlastne mal za úlohu tento snímok. ()
Hmm tak za mě bohužel nakonec zklamání. Vzhledem k tématu a slibně vypadajícím trailerům jsem se na to těšil a bral jsem to jako po dlouhé době domácí film na který má smysl vyrazit do kina a jako neříkám, že bych toho vysloveně litoval nebo se během projekce nějak výrazně nudil, ale očekávání byla nastavena výš. Musím bohužel souhlasit s většinou těch objektivních komentářů tady (nepočítám ty jednorozměrně fanatické ať už z té nebo oné strany) že po stránce filmařského řemesla šlape tenhle snímek na naše poměry docela slušně i když tu rozostřenou klepající se kameru ve většině akčních scén si mohli odpustit, ale problém je v absolutní povrchnosti postav a jejich motivaci která je tu naprosto minimalisticky zobrazena. Film jde pořád kupředu a na řešení ničeho zásadního není čas. Dění se pak většinou zaměřuje na hlavní dvojici postav obou bratrů přičemž o některých důležitých dalších aktérech jako byli Paumer Janata nebo Švéda se nedozvíme prakticky zhola nic. Já chápu, že na pořádný rozvinutí toho všeho by tenhle film musel mít dvojnásobnou stopáž a to by nikoho nebavilo, ale takto zkratkovitě to prostě nejde. Nemluvě o ignorování nebo minimálnímu zobrazení některých kontroverzních momentů díky kterým film v podstatě odbourává jakékoliv pochybnosti o jednání hlavních postav. V podstatě nic jako hlubší rozpory nebo morální dilemata tu prakticky neexistují. Prostě támhle bylo jednorozměrné zlo a proti němu bojovali jednorozměrní hrdinové kteří neměli na výběr a, protože žádný vývin jejich postav ve filmu není vidět a jednají jen podle historické posloupnosti událostí tak to vlastně tak trochu celý působí jako film natočený pro debily kteří třeba neví o daných událostech vůbec nic, ale tohle je celé natočené tak jednoduše aby to prostě pochopily a nedumaly o nějakém hlubším smyslu. Každopádně když si vezmu na přetřes zdejší hereckou sestavu tak mi z toho nejlíp vychází Stefan Konarske jako člověk který je v rámci svého osobního blahobytu schopný pracovat s jakýmkoliv režimem v jakékoliv době a je to jediná postava která má aspoň nějaký zajímavý rozměr zatím co ty zbývající jednají přesně v souladu s už zmíněným celkovým nastavením tohohle filmu tak aby byl jednodušší divák s tím výsledným produktem spokojen a detaily prostě neřešil. Jo a souhlasím s tím, že posílat tohle na Oskary je fakt úlet. Nejenom kvůli těm chybám který jsem v komentáři zmínil, ale především z titulu toho, že osud nějakých Československých protikomunistických bojovníků z padesátých let minulýho století je v současný Americe každýmu u prdele. Sorry bez urážky, ale je to tak.50% ()
Adaptace povšechných hesel z Wikipedie se zdechlou dramaturgií. Film tak předposraný, že se přes dvě hodiny snaží nesejít z cesty sázky na jistotu a nabízejících se klišé. Za pozitivum by se možná dala považovat jistá nestrannost, ale co z toho, když se jedná o naprosto rutinní antikomouš thriller, na který se do roka zapomene. Největší koule měli ti, co si troufli tohle poslat na Oscary (kde se film zcela po zásluze ani neohřál). ()
Po technické stránce řemeslně kvalitní film, který si své podporovatele i odpůrce našel dávno před premiérou a i po ní bude diváky rozdělovat. Tomáš Mašín natočil výpověď napříč generacemi, která se vyhne možným diskuzím i obhajobám, vyhne se komplikovaným debatám na téma, zda jde o film o národních hrdinech nebo o vrazích. V několika momentech intenzivní záležitost, v jistých momentech je příliš zajímavé téma, které vede dodnes k debatám o státním vyznamenání, možná až příliš bagatelizované. Mašín přitom rozhodně nemusel hned natočit nový Rašómon nebo Poslední souboj, jeho řemeslná schopnost je pořád dostatečně silná a akční pasáže jsou správně intenzivní. Rozhodně dobře odvedená práce, Marek Epstein skutečně patří mezi nejlepší české scenáristy i v momentech, kdy mu několik faktorů hází klacky pod nohy… ()
Nezbývá než po letech zvolat: Sláva - KONEČNĚ!. Ano, konečně se našel někdo, kdo téměř po čtvrt století od pádu zločinného komunistického režimu natočil příběh bratří Mašínů. Proč tak dlouho to trvalo? Bylo to kvůli tomu, že se nenašel dost odvážný režisér, který by se látky ujal? Skoro si myslím, že ano, protože názor na bratry Mašíny nemá národ rozhodně jednotný. V podstatě by se dal rozdělit na tři názorové skupinky. Ti co znají plně kontext padesátých let, nemají s bratry Mašíny problém a jsou to pro ně hrdinové. Pak je tu skupinka, která by jim kupodivu uznala i sem tam nějakou tu přestřelku v NDR, ale akce proti místním odsuzují jako zbytečné či dokonce zavrženíhodné. No a třetí skupinka z nich dělá rovnou vrahy, lupiče a její názory plně korespondují s komunistickou propagandou po jejich útěku (páč zostuzeným soudruhům nezbylo nic jiného, než je zobrazit jako lidské zrůdy). Vezmu-li v úvahu, že se tak děje i po 70 letech je to poněkud děsivé a nemám z těchto spoluobčanů úplně dobrý pocit... Já patřím k té první skupince. O Mašínech jsem lecos četl, ale hlavně jsem četl lecos (hromady autobiografií perzekuovaných) o padesátých letech, kdy rudý vrah Gottwald rozséval teror a likvidoval elitu našeho národa. Letce, západní odboj, duchovní, sedláky, intelingenci, majitele továren... Degradace, propadnutí majetku, zbavení občanských práv, stěhování do naprostých pastoušek mnohdy na druhý konec republiky, brutální výslechy, soudy, popravy, mučení, lágry, uranové doly, živoření s důchody z nichž nešlo vyžít... To byla ta budovatelská padesátá léta. Nová vlna teroru, jen se mu neříkalo nacistický. Lidi věřili, že s válkou a 5 lety krvavé lázně vše skončilo. Ale najednou tu byl další boj, boj proti třídnímu nepříteli jak vyhlásili komunisté. A teď si představte, že žijete v rodině a za tátu máte jednoho ze Tří králů! Jablka nepadají daleko od stromu. Těžko mohli bratři Mašínové podepisovat odsuzující letáky žádající pro zrádce režimu nejpřísnější tresty a na brigádách překračovat plán... Naopak. Ihned věděli, že tomuto teroru je třeba se postavit. A to do doby než dorazí Američané. Mašínové si totiž mysleli, že nebude daleko doba, kdy se do sebe zakousne SSSR a USA. Komu to připadá dneska z gauče absurdní, tak ať si o té době něco přečte a mimochodem sám velký Patton se už v roce 1945 v Plzni chystal na Rusy a vůbec nepochyboval, že k další válce dojde hned jak padne Berlín. Mašíni v té době zapalovali stohy (ve filmu o tom nepadne ani zmínka) a někde jsem četl, že snad i dávali výbušniny do uhlí, aby sabotovali provoz na železnicích. Pokud je toto pravda, pak v tomto bodě ani já s jejich konáním nesouhlasím. Ovšem škodění družstevníkům co ukradli sedlákům majetky je zcela v souladu s bojem proti třídnímu nepříteli, když už tedy použijeme komunistickou terminologii. A pro ně komunisté třídním nepřítelem byli. Chovali se úplně stejně jako jejich otec v boji proti nacismu. Bohužel, film jejich pohnutky prakticky neřeší a pokud se tak děje je to spíše prostřednictvím jejich matky. A tady já vidím hlavní kámen úrazu tohoto filmu. Byla zmařena opravdu obrovská možnost dát národu pochopit myšlenky bratří Mašínů. Protože kdy zase přijde ta možnost a někdo o nich něco natočí? Mohla tam být mnohem krutěji ukázána ta padesátá léta. Film mohl začít třeba nějakou tou komunistickou popravou škrcením třeba generála Heliodora Píky, případně Milady Horákové... Ono když se to řekne ve filmu v rozhlase, tak člověk to tak nějak přejde, ale přestavte si, že se škrtíte 15 minut na špagátu jako Milada Horáková.... 15 minut je sakra dlouho jen když sedíte v čekárně u zubaře, ale 15 minut viset vlastní vahou za krk, dusit se a stále žít... Brrr... Film je jinak skvěle řemeslně natočen, Nedbal i Hes jsou super. Hes už u mne získal ostruhy v seriálu Král Šumavy a mám jeho herectví rád. V úvodních titulcích jsem si povzdechl ach jo, zase Dyková. Dnes ve všech filmech účinkuje buď ona, nebo Geislerová. Ale nakonec musím uznat, že matku bratrů dala opravdu skvěle! Nedávno jsem slyšel rozhovor s Tomášem Mašínem a ten v něm řekl, že velký dopad jejich útěku byl hlavně na ženskou část rodiny. Na jejich matku, malou sestru a že chtěl, aby tento film na tu jejich nechtěnou neskutečnou oběť i výdrž poukázal. A je já jsem za to opravdu rád a tleskám za tento nápad. Obě si tu poctu zaslouží. Komunisté se totiž vždy krutě mstili na těch, co jim zůstali v moci a byli proti nim bezbranní. Sám útěk byl natočen skvěle a není nic co bych vytknul. Mrzí mne ale, že film znovu v podstatě odříkal známá fakta včetně předu sanitky a vozu s výplatami i ono kontroverzní podříznutí příslušníka SNB na stanici. Ale co my víme... Co když se začal probírat? Pro Mašíny jeho uniforma byla uniformou podobného nepřítele jako byla polní šedá pro jejich otce. Je zbabělé podříznout svázaného říkají někteří. Milada Horáková měla také svázané ruce, když ji kat vytahoval na hák.... Neobhajuji, jen tvrdím, že udělat z někoho banditu je snadné. Navíc k tomu mládí a jistě neskutečná míra stresu... Je tedy škoda, že film nešel psychologicky mnohem více do hloubky, Tomáš Mašín měl vskutku ideální možnost ukázat ten příběh optikou té doby. A že ho pečlivě nastudovaný měl, o tom nepochybuji už jen z toho jeho rozhovoru. Takto je to za mne bohužel jen velmi zdařilá rekonstrukce obecně známých skutečností, byť pěkně zabalena do dobového hávu hnusných padesátek. Kladu si otázku, zda to nebyl tak trochu ústupek, zbabělý záměr, nebo něčí nařízení, aby se na tento ,,kontroverzní,, film vůbec daly sehnat peníze ? Za mne Mašíni hrdinové jsou už jen z toho důvodu, že Němcům se postavila velká část národa. Komunistům jen hrstka a se zbraněmi v rukou jen minimum lidí. Dávám do kapsy 4 zásobníky do parabelum. * * * * () (menej) (viac)
70% ()
První půlka odehrávající se v Československu padesátých let je nuda. hrozná nuda. Taková nuda až si přejete ať už se těm dvěma začnou dít pořádná příkoří. Taková nuda jako 86 díl seriálu Vyprávěj... Jakmile začnou brašule střílet do lidí, kteří se nebrání nebo jsou otočení zády a utíkají skrze noční Německo, bere příběh i film solidní grády. Ale vlastně si den po shlédnutí nevybavím kromě nějakého sezení v jámě a v seně nic z děje... Viděno na Netflixu a nejvíce vypovídající bylo, jak Netflix po skončení filmů háže svým algoritmem podobné kousky..zde mi vyskočilo několik dramatických dobovek tu z Lotyšska, tu z Dánska, tu z Norska. Všechny zaměnitelné a všechny na jendo brďo. Tak takhle si myslím že české bratry Mašíny musí vnímat tu v Lotyšsku, tu v Dánsku, tu ve Finsku..tu na Oscarech. Nůůůda. Vivat Přisla v noci! ()
Fajn technické provedení, pokulhávající obsah. Oni bohužel nejméně zajímavým prvkem filmu Bratři jsou právě ti titulní bratři. Scénář se vzhledem k jejich kontroverzní podstatě neodvažuje k nim přistupovat s jakýmkoliv názorem, a tak se o jejich myšlenkách, emocích, pochybách a případných lítostech nedozvíte zhola nic (protagonisté jsou zkrátka niterně prázdní; nemají žádný vnitřní konflikt; neprochází vývojem; nepůsobí živě). I jejich primární motivace je nastřelena jen tak, aby se neřeklo, a působí zkratkovitě a nedořečeně. O to víc film funguje ve scénách s Tatianou Dykovou v roli ztrápené matky, která dodává do příběhu snad jediný skutečně lidský prvek. Snímek kupodivu velmi dobře šlape po stránce akce a ta očekávaná štvanice v druhé polovině filmu je velmi hutně a napínavě natočená, na českou produkci hodně solidní nadstandard. Za vidění to stojí, ať už na Mašíny máte názor jakýkoliv, ale posílat tyhle věci za Česko do boje o Oscara, to je fakt nouze. ()
Reklama