Réžia:
Luc BessonKamera:
Carlo VariniHudba:
Eric SerraHrajú:
Isabelle Adjani, Christopher Lambert, Richard Bohringer, Michel Galabru, Jean-Hugues Anglade, Jean-Pierre Bacri, Jean Bouise, Jean Reno, Jean-Luc Miesch (viac)Obsahy(1)
Fred (Christopher Lambert) je pronásledován pohunky významného mafiána, kterému uloupil důležité dokumenty. Skrýší se mu stane pařížské metro, kde žije svérázná a fascinující komunita bohémů a bezdomovců, jež ho přijme do svých řad. Při vyjednávání o vrácení materiálů Fred naváže vztah s mafiánovou milenkou Hélénou (Isabelle Adjani), která znuděná životem zbohatlíků přijímá pozvání do snového světa metra a jeho obyvatel. (J.Connor)
(viac)Recenzie (80)
Zazie z poloviny osmdesátek přišla o barvy, ale nepřišla o zvuky. A tahle je skutečně v metru. V jeho tunelech žijí zvláštní lidé, kteří mají tu společnou vlastnost, že se nově příchozích na nic nevyptávají. Svoboda jsem, svobodu chci, svobodu dávám. Jen kdyby v tom filmu nebyl Lambert, navíc je blonďatý, takže vypadá ještě hůř, než obvykle, což by vadilo mnohem méně, než fakt, že hraje mnohem hůř, než obvykle. ()
Mam rad tento typ filmov o rôznych exotoch, ktori si vytvoria svoje vlastne spolocenstvo v ktorom by som mal hned chut stravit nejaky cas. Ma to prijemnu atmosferu so skvelou hudbou. Roztomile postavicky. Potrhleho hlavneho hrdinu (Lambert), charizmatickeho komisara (Galabru), pohodoveho bubenika (Reno) a jeho kapelu a kopu dalsich bizarnych postav. Skoda len, ze Isabelle Adjani pôsobi chladne, takze romanticka linia je slabsia a tempo filmu je miestami az prilis rozvlacne. Napriek tomu si raz za cas tento film rad pozriem. 7/10. ()
Bessonův snímek je jako novovlnní U konce s dechem, s tím, že u Godarda je víc poezie. Měl by se taky jmenovat raději Metro, dělá to k tomu cejchu osmdesátých let lepší sound. Parádní je, že hlavní protagonista, takový jarmuschovský typ, je dostatečně výrazný, a baví další známí herci (četníkovský Michel Galabru, Jean Reno, Richard Bohringer z Divy i richardovského Na levo od výtahu). Je to super, když se k tomu člověk uvolní. Film na tmu a na noc. Navíc je docela vtipný. Jestli je to soundtrack pařížského metra, funguje skvěle. ()
Na tomhle filmu jsou zajímavé jen dvě věci. První jsou útroby metra a tou druhou je Jean Reno hrající na bubny. Jinak je film děsná ptákovina, plná debilních, zcestných a místy snad až absurdních dialogů. Charaktery postav jsou veškeré nulové a tudíž i jejich motivace jsou absolutně nepochopitelné. Navíc k tomu hraje pro mě tolik těžce stravitelná synťáková hudba 80. let, z niž se opupínkovávám. Kdo by čekal, že ten samý režisér dokáže o pár později natočit Magickou hlubinu, či Leona? Já tedy určitě ne, protože Podzemka je ptákovina na samé hranici koukatelnosti. ()
Není to špatné. Filmařsky se mi to líbilo, kamera je dobrá, herecky je to taky dobré a líbila se mi i ta hudba. Příběhově to ale je slabší a většinu času mě to moc nebavilo. Ony opravdu nejlepší části filmu jsou, když tady někoho někdo honí nebo když se tu zpívá. Ten příběh mě pak sice od určité části začal bavit, ale i tak mě to spíš nudilo, i když zajímavé pasáže tam jsou. Sice bych kvůli té hudbě dal rád i víc, ale bohužel to na víc jak na silné 3* nebude. ()
Reklama