Réžia:
Oliver StoneKamera:
Robert RichardsonHudba:
Georges DelerueHrajú:
James Woods, Jim Belushi, Michael Murphy, John Savage, Elpidia Carrillo, Tony Plana, Cynthia Gibb, Will MacMillan, Jorge Luke, Juan Fernández, Ramón Menéndez (viac)Obsahy(1)
Dráma z občianskej vojny v Salvadore. Novinár Richard Boyle informuje o občianskej vojne, medzi pravicovým režimom, podporovaným USA, a ľavicovým Frontom národného oslobodenia Farabunda Martího. Jeho stúpenci sú rovnako ako mnohí civilisti masakrovaní eskadrami smrti, riadenými armádou. Medzi zavraždenými je aj arcibiskup Oscar Romero. Boyle chce zachrániť svoju salvadorskú priateľku a preto sa rozhodne pre spoločný útek z krajiny... (STV)
(viac)Videá (2)
Recenzie (180)
Hodný kus filmu sledujeme ako Richarda dostávajú zo sračiek, potom on niekoho vyťahuje zo sračiek, medzi tým pije, fetuje, užíva si so ženami, kričí a nič poriadne nerobí. Na pozadí tohto NIČ môžeme sledovať občiansku vojnu, ktorá hádam len na pár okamžikov, vo filme ani nemá hlavné slovo. Veľké sklamanie. Jediné čo ma bavilo bol výkon Jamesa Woodsa. Malarkey to v komentári vystihol úplne presne. ()
Příliš hrozné na to, aby to bylo nepravdivé. Co se stane, když se rolnické povstání začne interpretovat jako komunistický puč, když se začne dávat do kontextu se studenou válkou, když vojenské komando vycvičené v USA vybíjí všechno obyvatelstvo vesnic ( El Mozote)?... Novinář Richard Boyle, skvěle představený Jamesem Woodsem, je člověkem z masa a kostí, je vyhraněný spíš lidsky než politicky, je sympatický v dobrém i ve zlém, je prost ideologie tak, jako všichni ostatní jsou jí plni.... Mám pocit, že právě v tomto filmu se Stoneova slova - "Když se při pátrání po nepříteli prodíráte džunglí, vypěstuje si sevřené, ohraničené a přesné vidění, všechno se soustředí na pár čtverečních metrů (dle Laurenta Tirarda)" - naplnila nejvíc. Pozn.: Arcibiskup Óscar Romero, blahořečený před necelými dvěma lety, odmítl ochranku a prohlásil: "povstanu znovu v salvadorském lidu". El Salvador znamená spasitel - jaký? koho? proč? Spása Salvadoru se nekoná dodnes. ()
Možná nejlepší film Olivera Stonea. Dva kámoši si vyrazí zaflámovat do Salvadoru, země neomezených možností. Po počátečním nedorozumění na hranicích při pasové kontrole uniknou jen o vlásek popravě za bílého dne, bez zbytečného papírování, ale pak už jde vše podle plánu. Chlast, děvky, drogy zkratka idylka, peněz je sice málo, ale co, v Salvadoru je stejně všechno za babku a navíc všude je plno starých známých co rádi půjčí. Nebýt maniakální posedlosti jednoho z kamarádů udělat co nejlepší fotky z dovolené do rodinného alba mohli mít hoši pěkné vzpomínky a možná jen nějakou tu svědivou vyrážku. Ne vážně, koho zajímají autentické snímky z přestřelky hispánců, kdesi v banánové republice? Pro tohle riskovat krk je opravdu klukovina ()
Hodnotný studijní materiál pro všechny, které zajímá projekt World Press Photo, humanitární právo a příběh Kevina Cartera. Oproti pozdějším filmům Olivera Stonea je sice Salvador o něco méně kompaktní, což logicky pramení z občasné (možná i záměrné) epizodičnosti, kdy ze sebe režisér syrově nevybíravým způsobem sype drsné scény, aniž by divák stihl všechno to svinstvo pobrat a rozpoznat návaznost jednotlivých dějových fragmentů. Na podobné stěžovatelské úvahy je ale během sledování jen minimum času, neb co do příběhu je Salvador velmi silný a otevřený snímek, který před nikým a před ničím neuhýbá. Jedinci se slabším žaludkem následně možná vynechají večeři. ()
Galéria (41)
Zaujímavosti (13)
- Podle Jamese Belushiho, představitele doktora Rocka, na místě natáčení nebyly zabezpečeny žádné produkční karavany ani líčení pro herce. Belushi přiznal, že v některých scénách filmu dokonce měl na sobě i vlastní oblečení. (Aelita)
- Poradce filmového štábu byl v době natáčení zabit v El Salvadoru. (StarsFan)
- O stejných událostech a konfliktu v Salvadoru píše také válečný fotograf Patrick Chauvel ve své nejnovější knize "Boty Ricarda Jesuse". (.se)
Uchopit pořádně osobnost a s tím i tvorbu Olivera Stonea je velmi obtížné. Autor scénářů k Barbaru Conanovi, Půlnočnímu expresu či Zjizvené tváří s Al Pacinem a režisér filmů Četa, Narozen 4. července či JFK se většinou ve filmech zabýval kontroverzními americkými politickými tématy, kdy například celý JFK je v podstatě odvyprávěn skrze konspirační teorii o pravém pozadí vraždy Johna F. Kennedyho a časem se definitivně ukázalo, že je Stone levičákem, který se i do svých filmů nebál zapojit své v Americe nepopulární politické názory. Na jednu stranu tak můžou Stoneovy filmy velmi snadno člověka přivézt k pohoršení, na druhou stranu se ovšem přeci jen musí ocenit Stoneova odvaha a především výraznost, která z něj udělala dnes vyloženě kontroverzní figuru amerického filmu. Prvního Oscara za režii Stoneovi přinesl film Četa, v roce 1986 se ovšem dočkal premiéry též jiný Stoneův film, který byl zastíněn právě úspěchem Čety, která se dočkala i Oscara za nejlepší film roku. Pro Stonea byl Salvador první z pozdějších dohromady jedenácti spolupracích s kameramanem Robertem Richardsonem. Scénář poté Stone sepsal se skutečným Richardem Boylem, který je hlavním protagonistou Stoneova třetího celovečernímu filmu. Stoneův výběr vážných témat zde začal získávat obrysy, stejně tak jasný vztyčený prostředníček USA, který byl později cítit i právě Četě, JFK či Takových normálních zabijácích. Silné válečné drama, které má očividný provokativní přesah a dokáže vzbudit emoce. Sympatizuje s levicovými revolucionáři, plive na armádu USA a prodává silný příběh nejspíš silného člověka Richarda Boylea. Salvador funguje i díky skvělému výkonu Jamese Woodse, který dokáže v této roli prodat vývoj postavy od příchodu do El Salvadoru až po zaznamenání oněch tragických událostí. Boyle přichází do El Salvadora na dně. Jeho arogance a závislost na alkoholu a drogách mu v podstatě zničila kariéru, odchod rodiny je poté brutální tečkou. Pravé peklo ovšem Boyle spatří právě až v El Salvadoru, které se na něm podepíše. Salvador je v rovině Boyleova příběhu fungující charakterní studií, která funguje právě i díky fenomenálnímu výkonu Woodse, který nominaci za svůj výkon dostal naprosto oprávněně. Na celou tehdejší situaci v El Salvadoru se pochopitelně dá dívat různými způsoby, Stone ovšem klasicky vypráví osobitě s vlastním pohledem na věc. Díky Boyleově spolupráci se scénářem se navíc dá celé autenticitě snadno uvěřit, i kdyby si Boyle jisté momenty z procházky peklem přikrášlil. Stone dokáže za kamerou ty momenty válečného pekla bravurně prodat, Richardsonova práce s kamerou už tehdy byla boží, výprava je fenomenální a už tehdy bylo jasné, že Stoneovy kvality musí divák ocenit i přes fakt, že ho jeho politické ideály pochopitelně automaticky lákají pryč. Ze Salvadoru je cítit Stoneova tvůrčí sebejistota, jen je tam ve finále možná až dost humoru, jehož zdrojem je především postava v podání Jima Belushiho. Salvador nejlépe funguje ve vážné formě, kdy se to celé nebojí přijít s dějovými kotrmelci a člověk by jen vlastně těžko uhodl, že to celé tehdy stálo pouze 5 milionů dolarů. Celé to totiž působí velkolepěji a ukázalo se, že produkční limity nebyli pro Stonea problém. Právě Stone již u Salvadoru vrhá svůj pohled na věci, snaží se tak trochu diváka dostat na svou stranu a již tehdy bylo jasné, že tohle je americký tvůrce, který za Ameriku vyloženě kopat nebude. Stone samotný poznamenaný Válkou ve Vietnamu již zde nastavil směr své tvorby (který jde ovšem tak trochu dohledat i právě v Půlnočním expresu či Zjizvené tváři), který ho následně většinu jeho kariéry neopustil až do Snowdena. A pak už jen záleží, jak moc diváka ovlivní fakt, že se na Salvador dá vlastně dívat jako na komunistický film komunistického režiséra. Ani tenhle pohled ovšem není jednoduchý. Levičák se automaticky nerovná komunistovi, i když většina dnes v podstatě tyto dvě slova vnímá jako synonymum. Motivy, které Salvador obsahuje se dají snadno aplikovat i na dnešní dobu, především o vedení politického systému. Stone do filmu vkládá svůj pohled, který sice není pro každého, přesto je ovšem pořád něčím objevný. Jde o film, který by šel rozebírat do hodně pestrých detailů a dost možná by přitom šlo i definitivně rozlousknout osobnost Olivera Stonea. Ten se svého statusu kontroverzní figurky americké filmové tvorby už jen tak nezbaví, spousta lidí poté bude mít nadále problém k jeho filmům vyloženě přičichnout. Osobitost jeho filmů a chopování se vážných témat je ovšem rozhodně obdivuhodné a zamrzí ve finále snad jen to, že právě Salvador, jeden z jeho nejlepších filmů tak trochu zapadl ve stínu Čety či U-Turnu. Přitom se směle muže zařadit po bok Narozen 4. července, JFK či Doors a v součtu patřit mezi to nejlepší, co Stone filmovému světu dal..... () (menej) (viac)