Réžia:
Jiří WeissScenár:
Karel Josef BenešKamera:
Vladimír NovotnýHudba:
Jiří SrnkaHrajú:
Karel Höger, Vlasta Chramostová, Jaroslav Someš, Jaroslav Drahan, Zdeněk Dítě, Soňa Neumannová, Otomar Krejča st., František Holar, Jindřich Narenta (viac)Obsahy(1)
Je rok 1941 a v Čechách vládnou neomezenou rukou němečtí nacisté. Inženýr Otakar Racek je nadmíru opatrný člověk, který se za každou cenu snaží vyhnout problémům. Zatímco některé jeho kolegy zatýká gestapo, on dostává nabídku na ředitele nového oddělení. Když odmítne pomoct manželce zatčeného odbojáře, jeho ženou Vlastou to otřese. Má ho však ráda, dokonce tak, že je smířena i s nenávistí Otakarovy zámožné matky. Jednoho dne Vlasta doma na pár dnů ubytuje svého starého známého Ondřeje Rýdla, jenž je na útěku před gestapem. Žena jej před manželem vydává za vzdáleného příbuzného. Otakar však podlehne žárlivosti a na radu své matky si na sledování Vlasty najme soukromého detektiva. Ten je ovšem zároveň konfidentem gestapa a za každého zatčeného odbojáře dostává tučnou odměnu...
Působivé psychologické drama z období okupace natočil režisér Jiří Weiss podle skutečné události, zpracované v románu K. J. Beneše Rodný hlas. Úvodní část filmu tvoří filmový týdeník, režisérem uměle sestavený z různých dobových reportáží.
(oficiálny text distribútora)
Recenzie (35)
Oceňuji Weissovu snahu narušit hranice rigidního filmového tvaru neúnosným intertextovým entrée, jakkoliv se obávám, že je ani doboví diváci příliš nedocenili. Filmový týdeník totiž naneštěstí nenavodil ani atmosféru, ani nestimuloval divákův svědecký zrak. Zato mimořádně silně účinkovalo mnohostranné diskvalifikování titulního antihrdiny, a to i díky únavným klišé, kterých Weiss využil i později ve svém snad ještě slabším Zbabělci. Účelové zrychlení klíčové úvodní krize – varovat ohroženého odbojáře, či nevarovat – znemožnilo i tak skvělému herci, jakým byl Karel Höger, konkretizovat mnohovrstevnatost bezprostředního řešení. Nepochybuji, že ony vteřiny patřily k těm nejdelším v životě bojácného inženýra, ale jejich filmové ztvárnění se rozplynulo jako pot v moři potu. Co následovalo, bylo již jen variování jedné slabošské polohy. Z ostatního pak zbyly jen různě se protínající linie rozumění, nerozumění, důvěry, strachu, dětinskosti (dospělé i dětské) – a především němoty. A patos. A pak vše skončilo. ()
Vynikající Karel Höger jako představitel velmi špatně napsané postavy ve snímku o tom, kterak byl ten komunistický odboj aktivní a statečný a jak zbaběle se zachovala vyšší třída obecně. Dramaticky ještě celkem slušné, ovšem některé scénáristické "fígle" (Mireček jako element zapřičiňující odhalení konspirací) jsou vyloženě nefunkční a těžce hledané. Jiří Weiss se tentokrát moc nepředevedl, i když na druhou stranu ani vyloženě nezklamal a některým scénám s gestapem občas nechybí příjemná věrohodnost. ()
Příliš šité chutí doby.! ()
"Co je to za novoty? - Jo...to bude až do vítězství - Tak to už vydržíme, ne?" Jedni z nejlepších herců své doby nám tu předvádí výborné okupační drámo, které, podle mě, není skoro vůbec zasažené dobou výroby. Nechápu, co ostatní viděli, ale já viděl střet několika charakterů k nastalé situaci a doslova rodinný odboj. Skutečně, tak rudé, jak se tady uvádí, to ani zdaleka není. Högerův krásně ustrašený ředitel a vedle něho skvělá Vlasta, jako jeho pravý opak. Rozhodně to mohlo dopadnout daleko hůř. Kdyby se film nechal pár let uležet...ale kdo mohl tušit, co bude. Přesně jako v době, ve které se film odehrává, nejistota, strach, ale i rozhodnost konat. ()
Určité chyby ve scénaři by se našly, především způsob odhalení odbojivé skupiny zdá se mi poněkud nešťastným. Kompenzují to skvělé herecké výkony v čele s Chramostovou. Drama o odvaze a zbabělosti je celkem dost uvěřitelné a jelikož neprošlo hollywoodskou konzervárnou, tak i depresivní. ()
Je zcela evidentní, že původní myšlenkou tohoto filmu bylo představit domácí odboj za okupace jen jako záležitost chudých proletářů a zobrazit na postavě titulního hrdiny zkaženost a amorálnost tzv. vyšší třídy, režiséru Weissovi se však podařil vcelku zdařilý kompromis. Kolega Pohrobek zde zmínil scénáristickou nefunkčnost závěrečného odhalení, které narušuje jinak dobrou stavbu dramatické linie. Karel Höger ale podává v roli netečného inženýra Racka, kterého strach a zbabělost přivedou až na lidské dno, vynikající výkon. Současný divák je pak nucen ke stejnému kompromisu jako tvůrci. ()
VYNIKAJÍCÍ Höger. Naprosto skvěle zahrál zbabělce, i když jsem čekala, že tato postava nebude až tak jednoznačná, jednostranná... ale to je věc scénáře. Byl tam fakt fuj a to ho mám jinak hodně ráda. ()
Zpočátku moderně zpracovaný napínavý příběh získává ve druhé polovině melodramatické rysy. ()
....herecky sa mi to až tak nezdalo -tentokrát ani Karel Hoger nebol pre mňa extra presvedčivy a Vlasta Chramostová - nesympatická.....ale hlavne som si odniesol z filmu: čo by kto robil na jeho mieste - práca mu je ponúknutá tak,že sa nedá odmietnuť - byť za hrdinu a riskovať život svoj,manželky,deti,matky...alebo prácu prijať a po vojne.......príbeh muža čo asi nemal na výber a každá voľba by ho doviedla k tragédii.... ()
Vyborne vykreslena atmosfera protektoratu. Skvely Karel Hoger v roli bojacneho inzenyra a Vlasta Chramostova jako jeho odvazna manzelka, ktera mj. nesouhlasi s jeho povysenim v nemecke tovarne. Z hercu jeste urcite zaujme Otomar Krejca a Sona Neumannova. Velmi dobry scenar a klasicky zrucna rezie Jiriho Weisse. ()
Nemusím hysterické herectví....-Hoger jak ho neznáme. ()
Dobou svého vzniku ovlivněné okupační drama s Karle Högerem v nezvyklé poloze zbabělého inženýra Racka. Výhradu mám ke scénáři, kde mi ono závěrečné odhalení přišlo ne zrovna moc funkční. Ještě bych možná dokázal pochopit, že oním spouštěčem všech nešťastných dějů byl malý Mireček (ač to jak dojde ke konfliktu s jeho starším bratrem je zobrazeno nedůvěryhodně). Ale fakt, že za odhalením odbojové činnosti Rackovi ženy stála de facto jeho žárlivost, mi přišlo fakt absurdní a musel jsem si klást otázku, proč se mu to dotyčná hned na začátku nesnažila jasněji vysvětlit. ()
Velmi rutinovaně natočené drama z války. Hoger je velmi inteligentní, ale poněkud více zbabělý. A nevděčný. Krejča klasický slizoun. Chramostová je blbá dělnice z továrny na spojovací techniku, a naprosto nedomýšlí, co činí. Na to také celá rodina dojede. No veselé to není.... ()
Höger v netradicni roli zbabelce a vlastne zaporaka, v dramatickem pribehu z valky. Gestapo apod. Trochu me nebavila Chramostova, ale to je muj problem. Nektere sceny/fraze mi prisly az zbytecne moc hystericke, ale film je to pekny, a neni problem ho zkouknout. ()
60% — Překvapivý film, který jsem snad doposud ještě neviděl. Za minulého režimu se tomu asi nedalo divit, vzhledem k obsazení hlavní ženské role. Ten příběh je jiný, než jak vypadala většina filmů o odboji za druhé světové války. Je pravda, že schematismus tam je značně přítomen, ale jinak jsou tam také neotřelé situace, například zásadní příspěvek dětské všetečnosti a sourozeneckého „válčení“ do osudů hlavních hrdinů. Film je to už tak starý, že překvapili Václav Postránecký a Jaroslav „Vizír“ Someš v dětských rolích. ()
Výborně a realisticky napsáno i zrežírováno, výborné herecké výkony, co dodat. V každé společnosti a v každé době se najdou hrdinové a zbabělci. Pokud to je v jedné rodině, pak to je tragédie. Obraz nacistické okupace bez příkras. Zajímavý úvod - dobový filmový týdeník. A přes okupované Čechy táhnou k východu na Sověty cizí tanky... Dějiny se opakují. ()
Třídní uvědomělost z toho sálala občas až moc a bylo to tak nějak přehnané (obzvlášť herecký projev staršího syna), ale pěkně zobrazuje, jak se z člověka může stát kolaborant. Aniž by o to stál. ()
Silný příběh z období okupace o člověku, který sice je vlastencem, ale bojí se cokoliv podniknout aby se nedostal dojakéhokoliv konfliktu. O to horší je, když několik minut poté, kdy ho v tramvaji zachrání kolega z podniku před zfanatizovanou Němkou, ho on sám nedokáže varovat před gestapem, které si pro něj náhle přišlo. Že se stane trnem v oku pro celé okolí včetně své ženy, která se přidá k odboji, je nadmíru jasné. Film začíná sedmiminutovým výběrem zpráv z dobových týdeníků, což velice dobře nastíní jak děsivá a temná doba to byla. Všichni lidé prostě být hrdinové nemohli. Karel Höger tuto postavu i po psychologické stránce ztvárnil bravurně a jednoznačně. Z jedné strany se jeho povaha dá pochopit, ale z té druhé skutečně budí vztek. Kolem něj se zatýká, naopak on povýší. Jenomže osud je nekompromisní a morálně dojde i na něj. Snímek vznikl v padesátých letech, takže myšlenka příběhu nijak nepřekvapí. Avšak i přes agitační atmosféru se nejeví snímek jako nijak špatný. Lidé jsou prostě různí a to platilo, platí a platit bude. ()
Velmi povedené drama z období okupace s výborným K. Högerem, který se představí jako inženýr Racek, jenž svou zbabělostí, netečností a snahou nečinit si problémy, zapříčiní dramatický rozpad jeho rodiny. Rackovy psychologické pohnutky jsou ve snímku dostatečně nastíněny a dovolím si tvrdit, že nejde o naprosto jednostrannou postavu. Jeho manželku si zahrála skvělá V. Chramostová, jíž patřila zejména druhá polovina filmu, v níž gradovala rodinná tragédie. Drama se prezentuje dobře vykreslenou tísnivou atmosférou strachu před okupanty, kolaboranty a udavači. Ve snímku vystupují herecké hvězdy té doby, děj nenudí a je stále co sledovat. Ve vedlejších rolích nejvíce zaujali Z. Dítě, jako člen ilegální organizace, O. Krejča a J. Mareš v rolích kolaborantů a S. Neumannová v roli hlučné, avšak bohaté Rackovy matky. Po Uloupené hranici další vynikající filmový počin pana režiséra Weisse. ()
Smutné drama o zbabělosti v temné době našeho národa. Vynikající Karel Höger tentokrát v té negativní roli. ()
Reklama