Réžia:
Jan KomasaScenár:
Jan KomasaKamera:
Radosław ŁadczukHudba:
Michał JacaszekHrajú:
Jakub Gierszał, Roma Gąsiorowska, Krzysztof Czeczot, Agata Kulesza, Bartosz Gelner, Kinga Preis, Rafał Fudalej, Mateusz Kościukiewicz, Piotr Głowacki (viac)VOD (2)
Obsahy(1)
Dominik je normální kluk. Má mnoho přátel, tu nejvíce sexy holku na škole, bohaté rodiče a dostatek finančních prostředků na nákup značkového oblečení. Ale jeden nevinný polibek všechno změní. Začíná se stranit okolí, všechen svůj čas tráví u počítače. Schází se s neznámou dívkou, která ho zavede do „místnosti sebevrahů“, ze které není úniku. Chycen do pasti utkané z jeho vlastních emocí, se Dominik zaplétá do sítě intrik a postupně ztrácí to, čeho si nejvíce vážil. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (155)
Co si budeme nalhávat, je to klišé. Rodiče, kompenzující svou nepřítomnost materiálním zajištěním, kteří následně nejsou schopni pojmout psychické problémy svého potomka, už tu byli mnohokrát a ještě mnohokrát budou. Stejně jako škodliovst internetu resp. chatovacích místností, kde manipulátoři vědomě i nevědomě ovlivňují slabší jedince. Nicméně Komasově podání to působí poměrně neotřele.příběh sám není kdovíjaký, ale svému účelu poslouží v pohodě. Animace chatovací místnosti sice občas zaskřípe, ale jinak jsem s ní víceméně spokojen. Nicméně jestli se o něco film může opřít, tak je to obsazení s Gierszalem na čele, který tu řádí jako pominutý. Neudělalo to na mě takový dojem jako druhý díl, ale i tak se jedná o velmi slušnou práci, kterou můžeme Poláků jen tiše závidět. 75% ()
Jakub Gierszal je pro mě prostě borec světového formátu. Zničehonic se v polské kinematografii vyloupl a teď, kde se objeví, tam září. Vrcholem jeho hereckých aktivit je pak role nemocného Dominika v tomto filmu. Jeho role je geniálně vykonstruovanou psychologickou zpovědí všech těch, kteří žijí v rodině z vyšší společnost (ale nemusí nutně být podmínkou), kde na děti nemají čas, a tak utíkají do počítačového světa. Hrají onlajnovky, žijí více v počítačovém světě. Prostě utíkají od reality tam, kde jim je dobře. Kolik takových jsem ve svém okolí v období puberty měl. Nedokázal bych to spočítat ani na prstech dvou rukou. Přitom pokud je někdo labilní, respektive není natolik silný, aby dokázal potlačit depresi, tak ten pád je pak hodně rychlý. Dominik tu ze začátku působí jako absolutně rozmazlený fracek, který neví, co se životem. Ve druhé polovině filmu se ale před obrazovkou naprosto dokonale proměňuje v nemocného kluka, kterému nikdo neví, jak by pomohl. Škoda, že film je natočen lehce nepřístupnou formou divákovi. Není to úplně klasicky odvyprávěné drama. Navíc hodně dobré jsou momenty, kdy je Dominik u počítače, ale zase jsou v kontrastu se scénami z počítačové hry, které spíš rušily. Ale jsou nezbytné. Jako celek nicméně musím říct, že se opět jedná o skvělé polské drama, navíc věcné a s myšlenkovým přesahem, aktuálním především v dnešní době. ()
Anti-emo pamflet přetažený do tradicionalistického (polského) hávu vyhrocené moralitky o špatných rodičích a ještě horším synovi, která vlastně říká, že homosexualita je psychická porucha dostavující se v pubertě a lze jí léčit dobrým rodinným zázemím, Naopak když idylka u domácího krbu chybí, vede to k sebevražedným sklonům. Exploatačně pojaté postavy (rodiče jsou charakterizováni zálety, rochněním se v penězích, snobskostí a zaměstnáním nelegální pracovní síly), nerealisticky schematické chování (závěr s holkou s růžovými vlasy) a fantaskně přepjatá imaginace internetových diskusních fór jako něco na pomezí Second Life a Final Fantasy jsou jen některé z řady prvoplánově efektních prostředků, které se zde používají ve službě apelativní funkce. "Místnost sebevrahů" ve výsledku nejvíce zaujme tím, že podvratně využívá prostředky a estetiku emo subkultury pro vyprávění, které emo démonizuje jako zpovykané, sexuálně nejisté spratky. ()
Těch prvních několik desítek minut má Komasa výtečně pod svou kontrolou. Nepřichází s novými tématy, ani přístupem, ale daří se mu jen pomocí náznaků vykreslovat duševní zmatek odehrávající se v mysli mladého Dominika. Postupně začíná být zcela jasné, jak tahle krátká část vyústí a čekání na daný okamžik je z diváckého hlediska až tělesně nepříjemné. Zde je nutno uznat, že Komasa nikoho nešetří, a k dějovému zlomu si vybírá značně nepříjemnou událost. Následující děj se překvapivě nevěnuje šikaně, ani jejím následkům, ale pomalému se vyrovnávání s následky a zejména strachem z toho „jak mě teď budou vnímat ostatní“. Až sem je i díky přesvědčivému Gierszałovi vše uvěřitelné a divácky vděčné. V událostech budoucích není ale příliš zřejmé, komu se Komasa snaží zasadit smrtící ránu a už vůbec ne, proč k tomu využívá tak vyhrocené a z reality vytržené výrazové prostředky. Zbytečně tím přechází od citlivosti k vyprázdněnosti a znemožňuje divákovi s kýmkoliv soucítit, ba dokonce se do vyprávění ponořit. ()
Poctivá teenagerská emo depka, tentokráte v polském balení. Jakub Gierszal v hlavní roli Dominika předvádí výkon "par excellence", hodný všech cen, jaké lze jen na fesťácích získat. Bolestně krutý scénář a spousta silných a mrazivých scén. Do toho se ještě přidává úžasná hudební stránka, v čele s písní "Nothing To Lose" od skupiny Billy Talent. Sala samobójców mimo jiné ukazuje tu tenkou hranici, kdy se z "nevinné" mládežnické zábavy pod vlivem alkoholu může stát krutý žert, který bude mít devastující účinky na jednotlivce. Jak málo stačí, aby se z jednoho pobavení, ještě spolu s neočekávaným průběhem následujících událostí, stalo peklo, které dovede hlavního hrdinu na okraj. "Uzavřený svět. Otevřené rány.", "Mými kamarádkami jsou žiletky.", "Máš trpět, jak jsi ještě nikdy netrpěla. Máš křičet bolestí.", "Bolest už mě neuspokojuje. Už neočišťuje. Už jsem si na bolest navykla. Překročila jsem hranice. Musíme jít dále, to je rozhodující chvíle..." ()
Trochu jsem se obávala, že půjde o zfilmování zkreslené představy většiny lidí, tedy, že se emo nutně musí týkat homosexuality, depresí, sebevraždy.. V podstatě to tak bylo, i když o to emo vlastně nakonec vůbec nešlo (kdo viděl, ví..).Téma je pro mě přitažlivé, protože posměch kvůli tomu, že je někdo "jiný" mi je dobře znám.... Ale tady mi to u hlavního hrdiny připadalo takové nepřirozené,umělé... Na druhou stranu nevyzrálým jedincům, kteří se zrovna hledají, jde udělat bordel v hlavě hodně jednoduše (tady v tom případě jde o růžovovlasou holku, co chce umřít a zároveň stáhnout všechny s sebou, alespoň to tak nechtěně vyznělo..). Rodiče, kteří nechápou a jde jim v podstatě jen o vlastní klid tu byli vyobrazeni dobře. Ale animovaná část tomu nesmírně škodí, navzdory ostatnímu zajímavému zbytku, mě tohle prostě nesmírně nudilo a připadalo přitažené za vlasy. Škoda toho virtuálního světa, protože jinak bych byla schopná hodnotit výš, ani písnička od Billy Talentů to nezachrání :-)Jinak mám jakýsi dojem, že uživatel/ka JFL asi viděla jiný film, protože tady nikdo nikomu skutečnost, že je homosexualita psychická porucha, nevnucoval.. ()
[MFF Cinematik 2011, Piešťany] Emo subkultúra inkasuje poriadne nechcenú facku po ktorej sú priaznivci Tokio Hotel nútení si uvedomiť, že byť z ničoho nič homosexuál automaticky znamená hanbiť sa, utiahnuť sa, sebapoškoďovať sa, teda v praxi nadobro stratiť hlavu, zavrieť sa na 2 roky do izby, tam hystericky jačať/bucháť si hlavu o stenu, prepadať do paranormálnych stavov a útechu dosahovať pri chorej internetizácií v útrobách "Second Life" virtuality. Len tak pomimo to o "emákoch" až tak úplne nie je, keďže nám tu vystupujú tiež (až alarmujúco) neukáznení rodičia, ktorých priority tvorí kariérny rast, snobské večierky, zamlčované zálety a teda zvolení priesečník zlej výchovy s "poruchou psychiky" vyostrene upozorňuje "pozor vážení, toto sa može týkať kohokoľvek z nás." Vo výsledku je to však nevyvážená pózička obsahujúca efektné ozdôbky, dynamickú reprodukciu dvoch dej. línii, (okrem tej klubovej) uvreščanú "la resistance" hudbičku, hromadu ošemetných otázok a v skratke-všetko (narvané dokopy) a (vo výsledku vlastne) nič. Inými slovami mi "Sala samobójców" tu i tam pripadá ako taký riadne slabý+konfúzny odvar "Ben X" občasne využívajúci trapnosť z "Twilightu", samozrejme s ofinou nie do "kohúta", ale do čela... ()
film funguje výborně, jen části ve hře dost drhnou, rozhodně nevypadají dostatečně věrohodně... Čtu tu komentáře o Emo subkultuře, o tom jak je to urážlivé a blablabla... Asi sme koukali na úplně jinej film, protože já viděl snímek o mladym klukovi v depresích, to bylo to hlavní, veškeré věci ostatní jsou poddružný a považovat tenhle film za anti-emo je blbost. A tvrzení, že homosexualita je psychická porucha nikde ve filmu byť jen náznakem nezazněla. JFL mi připomíná feministku, které každé podržení dveří ženě připadá jako sexuální obtěžování ()
Vskutku kuriózní kyberneticko-sociální satira, ála Black Mirror po polsku. ()
Animácia je prenádherná, nadmorský let postavičky hlavného hrdinu vo mne vyvolal intenzívne pocity voľnosti, cítil som sa tak zvláštne, tak nezávislo. Samostatné spracovanie neexistujúcej(?) MMO hry je skutočne kvalitné a jej prepojenie s reálnym svetom Dominika veľmi efektívne. Rozhodne netvrdím, že sa jedná o prevratnú novinku na scéne filmov, zaoberajúcich sa šikanou, asocialitou a vnútorným útekom pred svetom, ale za tie necelé dve hodiny nepretržitej zábavy a (z mojej perspektívy) neustálej diváckej pozornosti, si naši poľskí bratia zaslúžia poctu. Bravo, veľmi milé prekvapenie! [MFF Cinematik 2011, PN] ()
Komasa hledající natočil celkem poctivou depku, která především v závěru již nedrží příliš pohromadě. ()
Coming out hlavného hrdinu je originálny aj dobre zahratý. Reakcia rodičov je však nespočetnekrát videná. Ide o film pre teenagerov v Dominikovom veku, takže rodičia sú proste len blbci, ktorí nezvládajú samých seba, nieto ešte vlastné dieťa. Avšak nie sú chvalabohu prvoplánovo jednorozmerní, len je citiť, že sa dalo ísť po psychologickej stránke určite hlbšie. Za mňa však film zráža nižšie doslova hnusné virtuálne prostredie ako z hry z prelomu tisícročia, tvorcovia mohli vymyslieť niečo originálnejšie a vizuálne zaujímavejšie. Inak ide tak trochu o poľský (emo) Black Mirror. ()
čakal som emo bulshit, filmársky nevyvážený, formálne rozpačitý, tematicky a výpoveďou nepresvedčivý a zmätený, povrchný a pozérsky... aké veľké bolo moje prekvapenie, keď som dostal skoro presný opak; trochu tej pózy vzhľadom na vek autora a prostredie, v ktorom sa to odohráva, môžeme odpustiť - keď odpúšťame oveľa väčšie pózy napríklad lynchovi a tarantinovi, lebo nás bavia, všakáno?! ()
Spoilery!Ten, kdo vám tento snímek doporučil, zoufale volá o pomoc. Moje hodnocení nebude zřejmě plně vypovídat o potenciální kvalitě snímku, neboť se snímek točí kolem dvou věcí, které se mi dost hnusí. Tedy kolem nejdebilnějšího životního stylu EMO a kolem jedné z nejtrapnějších sexuálních orientací - gayství. Dokonce došlo i na jakousi dehonestaci juda, na které se budu nyní dívat jako na teploušský sport, kde se dva páni mohou ohmatávat až k vyvrcholení. Téměř dvouhodinový výlet mezi retardy, kteří neumějí dát svému životu smysl, či si alespoň najít vynikající koníček (filmy, hry, sport, sex, ...), který jim zlepší náladu v každém momentu, kdy jim vyvstanou na mysl podobné 3.14čoviny. Animovaný útěk do virtuálního světa na mě poté působil maximálně rušivě. Vedu zřejmě příliš spokojený život, abych podobný film dovedl patřičně docenit. ()
Kvalitně natočený a zajímavě sestříhaný film, který střídal živé (reálné) scény s těmi virtuálními. To dodávalo filmu na dosti dobré depresivní atmosféře. Zároveň je zde pěkně vylíčen negativní vliv virtuálního světa na člověka, který se stane pomocí virtuální reality středem (negativního) zájmu. Facebook je zlo! Vskutku dosti depresivní snímek, který mi ovšem svým příběhem odpověděl na spousty otázek. Zároveň jsem se po shlédnutí tohodle kousku částečně vžil do kůže emařů a porozuměl jsem tomu, co prožívají a co k tomu v určitých případech předchází a následuje. ()
Zaujímavo natočený film s dobrou muzikou. Film o naoko funkčnej rodine, o chlapcovi, ktorý sa vo svojom živote na chvíľu stratí a nevie nikde nájsť pomoc. Film o tom, že virtuálny svet je niekedy veľmi nemilosrdný, a ak ste čo i len na chvíľku slabí, môže vás zničiť. Celý čas ma správanie a chovanie rodičov nesmierne vytáčalo, absolútne to nezvládli. Jasné, dalo by sa povedať, že ich k sebe nechcel Dominik pustiť, ale tých osemnásť spoločných rokov ku tomu asi smerovalo. ()
Tohle vážně nešlo do konce promítání vydržet. ()
Čím víc Chopina a Schuberta, tím víc art. Čím víc bohatství, tím horší nálada. Čím víc černých patek do čela a růžových vlasů, tím víc sebevražd. Čím víc záběrů z předpotopní počítačové hry, tím modernější film. Jak je to všechno jednoduché. Nejabsurdnější byla reakce hlavní postavy na dvě fáze jeho coming-outu aneb francouzák s chlapem před celou školou mu nevadí, dokonce si užívá i následné "dozvuky", ale jakmile někdo napíše na facebook cosi o ejakulaci, oheň je na střeše a šílenství propuká jako lusknutím prstů. Výborná první scéna a kvalitní kamera, ale jinak těžce umělé, vykalkulované a vedoucí do slepé uličky. ()
Úžasná rozorvanosť hlavného predstaviteľa, ktorý sa predviedol skvelým výkonom. Znepokojujúci snímok zatína do živého, Poliaci opäť ukázali, že to vedia. Hraná a animovaná kombinácia je vynikajúcou voľbou. ()
Téměř famozní technofobní laskomina, jedinečná zejména v tom, jak prvotřídní formou zpracovává rozličné aspekty emo subkultury, kterou mají tvůrci velmi dobře nastudovanou, přičemž si sama vesele podřezává větev důrazem na absenci rodinného zázemí, která vysvětluje veškeré dění. A ještě se u toho tváří jak smrtka z Bergmana. Takhle strukturovaně, náročně a profesionálně zpracované téma, které si pak sami tvůrci zruší DOSLOVA odpojením kabelu se prostě nevidí. Radost skrze slzy odstrkovaných dětí zde na databázi je neskutečně srandovní u filmu, který jim celou dobu řiká, že zdání jejich vlastní vyloučené individuality stojí a leží na tom, jestli s nimi maminka s tatínkem chodí o víkendu na výlety. Bravurní příklad toho, jak vynikající tvůrčí schopnosti jsou schopny podržet prakticky jakékoli téma. Ten film totiž, přes veškerý výsměch, funguje na dramatické úrovni až překvapivě dobře. A jak je poslední dobou v Polsku zvykem, má výborné herce._______________Anebo je fakt všechno jinak? (zdroj imdb) "I don't know how to start. I was.... crying all the time. I know those situations. This world is ill, and we are sick. I saw world as Dominik did. I had luck. I wasn't an adult, I was 17 years old. I've suffered from depresions, anxiety and distress, and selfharming. That's my illness. And virtual reality was helping me a lot. There were people, who could understand me. When my parents send me to hospital, I hated them for that, but now I know, they saved my live. You cannot be fully healed from this. But I won one fight when I came back from hospital. War is still there. My panics in crowds, my fear. But now I know, I won most of my fights, and I feel stronger when I win another one. Now... In my 21 years, I'm still doing highschool. Still waiting to pass 2 years and then graduation/school-leaving exam. I can't say I feel happy. But I'm alive. That's the meaning. Stay alive to see and try more. " ()