Réžia:
Juraj JakubiskoKamera:
Stanislav DoršicHudba:
Petr HapkaHrajú:
Jozef Kroner, Štefan Kvietik, Ivana Valešová, Michal Dočolomanský, Eva Jakoubková, Pavol Mikulík, Jana Březinová, Štefan Šafárik, Bára Štěpánová (viac)VOD (5)
Obsahy(1)
Sága murárskeho rodu Pichandovcov odohrávajúca sa prevažne na malej slovenskej dedine zachytáva časový úsek tridsiatich rokov (1887 - 1917). Prvá časť zachytáva život Martina Pichandu v časoch rozvoja murárskeho remesla, v druhej časti sa do popredia dostáva jeho syn Samo, žijúci v období vyostrujúcej sa spoločensko-politickej krízy, ktorá napokon vyústila do 1. svetovej vojny... Fascinujúca rodinná sága na motívy románu Petra Jaroša je divácky najúspešnejšou v histórii domácej tvorby... (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (136)
Obdobně jako u jiných Jakubiskových věcí, tak i tady vidím prvně filmovou verzi, která má pořád dosti obsáhlou délku, a je to reálně film rozdělený na dvě poloviny, a jelikož obsahuje časově několik desítek let, tak krom jasně nosného děje v podobě znázornění Slovenského venkova a nátury přelomu století, tak obsahuje i spousty mikrozápletek vztahující se k dané době. Myslim, že tady si každý divák může to najít to své. Jak už je u Jakubiska zvykem, tak tu máme opět takový magický nádech, ale stejně tak i propracované charaktery. Dneska už se takovéto věci vážně moc netoší. Možná je to dobou vzniku, možná absencí tvůrčích charakterů, či absencí fantazie. Je ale fajn vidět, když někdo s hrdostí odvypráví příběh svého národa. ()
Sága rodiny Píchandů, u kterých rozhodně platilo to otřepané "nomen omen". Vůbec první film, kde mi rukopis Juraje Jakubiska nepřekážel, nýbrž do snímku skvěle zapadal. Asi jsem přišel na to, že na filmy od Jakubiska je třeba mít něco málo popité. První část snímků, kdy se parta opilců vydala opít na múrovanie se mi dost líbila. Hrozně se mi líbila venkovská atmosféra i komplikované vztahy mezi aktéry. Honzíka Musila na ně! Sem tam vzduch pročísla vtipná hláška. Místy dokonce zaznělo cosi moudrého, či alespoň pokus o cosi moudrého. Potěšilo mě, že se slečny nestyděly v takové hojnosti odhalovat svojí výbavu. Nepotěšilo mě, že ta výbava téměř nikdy za nic nestála. Jakmile se do toho začala více motat politika, tak mě zájem o snímek postupně opouštěl. Sledování mi sem tam znepříjemnila nějaká halucinogenní psycho vsuvka, ale to je prostě Jakubisko. Na druhou stranu pozitivně oceňuji to, že se mi konečně ujasnilo, pročpak mezi Slováky a Maďary panuje taková nevraživost. Skoro tříhodinová stopáž pěkně utekla. Kdybych byl mírně východnějšího původu, tak bych šel zřejmě o hvězdičku nahoru. Takhle se konalo jen příjemné překvapení a já pálím lepší 3 hvězdy. ()
Magicko-realistická sága jednoho rodu, která se výrazně inspiruje italskou kinematografií a která pro Jakubiska (aspoň z mého pohledu) přináší jeden z jeho nejlepších a nejucelenějších filmů. A ačkoli si to z Itálie bere víc než dost (třeba scénu demonstrace), pořád to má svoji osobitost, které jsem sice ne hned, ale pořád docela rychle, přišel na chuť. Fantaskní scény se zde chytře střídají s realitou, která je mnohdy těžká, ale protagonisté a lidé okolo nich se snaží z těžkých situací dostat i něco pozitivního, tudíž zde mají svůj smysl i scény, které se můžou zdát poněkud mimo. Hlavně je to ale je nejčistší ukázka poetiky slovenského venkova, kterou zpracovával třeba i Štefan Uher, ale Jakubiskovi takové podání sedlo naprosto dokonale, vzhledem k tomu, že jeho filmy jsou plné výrazných vizuálních hrátek - a tady jimi rozhodně nešetřil. Na mě jich je až moc na úkor všeho ostatního, ale tohle není tolik problém Tisícročné včely jako třeba Dovidenia v pekle, priatelia, jelikož tady je mnoho Jakubsikových nápadů vyrovnaných scénáři, který sám o sobě má spoustu silných scén. Ty necelé tři hodiny za to rozhodně stojí. 4* ()
Nevím proč to tak cítím, ale Tisícročná včela je z mého pohledu asi jejlepší film, jaký jsem viděl. Jestliže to, co máte rádi, je vžití se do lidských osudů v celé jejich kráse a krutosti, jestli máte rádi lidi a máte rádi city, tohle se vám bude muset líbit. Dokonalé je vše. Herci, příběh, proud děje, stylizace. Závěrečná scéna, ve které jde Štefan Kvietik do tunelu vyhodit do povětří vojenský vlak, blouzní a zdá se mu, že ze ním pochodují všichni, co znal, živí i mrtví, je víc než jen kus celuoidu. Je to dokonalý obtisk sociálního cítění a cítění vůbec. Tohle je biják. Ačkoli chápu, že pro zemi a dobu vzniku to tak mnoho lidí necítí. ()
Musím podotknout, že s podobnou osobou, jako je Valent jsem se zatím nesetkala. Ale oceňuji, že Hance chtěl pomoci a taky to udělal. Nádherná příroda. Toho chlastu, co tam proteklo, musely být také hektolitry (minimálně), ale pohřeb, ten je nezapomenutelný. Řeknu vám, nádherná ukázka domino efektu. A ta rychlost... Docela mne udivilo zmrznuté víno, poněvadž mám za to, že alkohol zmrznout nemůže. Inu, nikdy nevíte. ()
Galéria (7)
Zaujímavosti (12)
- Film byl natočený na motivy stejnojmenného románu Petera Jaroše, který je i spoluautorem scénáře. (Terva)
- Tisícročnej včele prepožičala hlas Zdena Studenková. (gogo76)
- Jedná se o několikátou spolupráci hudebního skladatele Petra Hapky s režisérem Jurajem Jakubiskem. Vedle toho spolupracovali na filmech Postav dom, zasaď strom (1979), Nevera po slovensky (1980) a Perinbaba (1985). (Terva)
Reklama