Réžia:
Luca GuadagninoScenár:
James IvoryKamera:
Sayombhu MukdeepromHrajú:
Timothée Chalamet, Armie Hammer, Michael Stuhlbarg, Amira Casar, Esther Garrel, Victoire Du Bois, Peter Spears, Vanda CaprioloVOD (5)
Obsahy(1)
Keď si Eliovi rodičia pozvú na leto do domu hosťa, sedemnásťročný tínedžer z toho nie je vôbec nadšený. Spočiatku sa zdá, že s americkým študentom Oliverom toho nemajú veľa spoločného, no keď spolu začnú tráviť viac času, rozvinie sa medzi nimi niečo oveľa hlbšie než len priateľstvo… (Itafilm)
Recenzie (501)
Jestli o tomhle filmu můžu říct něco pozitivního, pak je to to, že měl strašně zvláštní, nostalgickou atmosféru, kterou si pamatuji ještě dávno po zhlédnutí. Ale to je všechno, nic dalšího to nemělo, ani dobré herecké výkony a hlavně to nemělo dobrou zápletku, i když ono to vlastně nemělo zápletku žádnou. Naprosto neuvěřitelné, ale za celých 132 minut se tam nic nestalo. 2* ()
Spočiatku mi Call Me by Your Name prišla ako menej výrazná dráma z letného Talianska, no v druhej polovici stopáže sa film presunie do vážnejšej polohy, ktorá mu naozaj sadne. Kratšia minutáž by iste nebola na škodu, kedže kľúčovou zložkou filmu je prakticky len ústredný vzťah medzi Eliom a Oliverom, na ktorého vykreslenie by iste postačilo aj menej než viac ako dve hodiny. Záverečný rozhovor s otcom ale nemal chybu. Homosexuálna menšina sa v príbehu možno nájde a zvyšní diváci aspoň budú môcť nahliadnuť za oponu. ()
Čím déle nad filmem přemýšlím, tím méně se mi líbí. Proč se zrovna tomuto LGBT snímku podařilo udělat takový humbuk, to je mi opravdu záhadou. "Call Me By Your Name" je typická festivalovka s průměrnými postavami i výkony, která se (neúspěšně) pokouší o artovou lyričnost a překlápí se v prosluněný kýč. Jeden z uživatelů přirovnal "CMBYN" k celodenní návštěvě archeologického muzea s koktajícím průvodcem. Div, ale souhlasím. ()
Chápem že sa to ľudom páči, film má svoje kvality, ale pre mňa to bolo námetovo hrozne otravné. Na druhú stranu však nemôžem uprieť istú dávku prirodzenosti s akou sa príbeh medzi oboma mládencami odvíjal. Ale to ostatné okolo nich mi teda prišlo poriadne zvláštne. Neviem, asi nerozumiem tej zobrazenej talianskej kultúre v osemdesiatych rokoch. A čo sa týka tých všelijakých dejových odbočiek, často som nevedel kde je sever. To len niekto prišiel, potom odišiel, medzitým sa niečo popilo, k tomu pár otravných rečí o umení a politike a tak stále dokolečka dokola - hrozná nuda, ktorá sa chcela tváriť hrozne múdro. Pritom som si všimol niekoľko pochybení aj po tej "odbornej" stránke. Napríklad najväčšia bitka 1. sv. vojny určite nebola pri Piave. A podobných blábolov tu ešte bolo niekoľko. Veľmi slabý priemer. 50/100 ()
Sentimentální nudně natočený film o letní velké làsce má pár světlých míst v dialozích, když se hovoří o umění a především v dialogu otce se synem po odjezdu milence. Chvílemi snímek zachází do přílešné ordinérnosti. I o homosexuálním vztahu se přece dá natočit komorní, něžný, nebo křehký film, což ovšem není případ tohoho snímku s podivuhodně zavádějícím čsekým distribučním názvem. Ale možná distributorovi znî stejně dej mi jako říkej mi. ()
Bol som veľmi zvedavý, čo sa ukrýva za tak vysokým (94%) hodnotením tohto filmu. No a zistil som, že nič moc. Ako sa film blížil ku koncu, očakával som niečo, z čoho mi spadne sánka, niečo, čo zmení vibrácie vo mne vnútri a za čo pôjdem s hodnotením vyššie. No a nič! V podstate mi sánka i spadla; ale z toho vysokého hodnotenia, ako som už spomenul na začiatku komentu. Subjektívnych 50%. ()
Záverečné, dokola sa v komentároch opakujúce dve scény, sú síce výborné, za vrchol filmu však považujem rozhovor na námestí a ďalší na verande, predchádzajúci krvácaniu z nosu. A najviac preto, že ich kvality nedokážem dostatočne obsiahnuť slovom. Pri tom krátkom zábere na smejúceho sa dôchodcu som mal pocit, ktorý mávam málokedy (naposledy pri polskej Poslednej rodine), že ten film patrí do dejín a učebníc. Rozhodne film roku. ()
Elio si v dosť možno najkrajšom lete svojho života užíva čo to dá a z každej strany. A presne o tom to je, zistiť, čo človeku najviac vyhovuje, dať tomu voľný priebeh a nakoniec tak prežiť svoje najintenzívnejšie leto lásky. V čom ale film skutočne v mojich očiach boduje, je jeho záverečný akt, kedy sa nevydáva tradičnou klišé cestou nekonečných konfrontácií s nasilu nechápajúcim okolím, ponižovaní alebo odhaľovaním pokrytectva. Otcov záverečný preslov patrí k najsilnejším filmovým "poučeniam" za dlhú dobu a budem nad ním aj ako heteroš premýšľať, pretože je o živote všeobecne a je jedno, komu a s akou sexuálnou orientáciou ho adresujete. Len škoda, že rovnako silno by film vyznel aj pri stopáži pod dve hodiny, aspoň si tak myslím. ()
Intimní, citlivý a upřímný snímek, který si zaslouží ocenění už jen za ten scénář a dobře vykreslené postavy. Ale samozřejmě to hodně vyzdvihují herecké výkony. Timothée Chalamet se v poslední době do mého hledáčku dostává stále častěji a po zhlédnutí tohoto filmu musím říct, že ten "kluk" je opravdu herec s velkým H. To, s jakou lehkostí a uvěřitelností zvládl zahrát takovou emočně náročnou roli (přestože je sám údajně heterosexuál), není rozhodně jen tak. Ta role mu padla dokonale a snad mělo svůj vliv i to, že mezi ním a Armiem Hammerem prý fungovala přirozená chemie. Přesto si myslím, že Chalamet má našlápnuto k zářné budoucnosti velkého herce, kterého uvidíme ještě v mnoha (třeba i zcela odlišných) rolí. Call Me by Your Name je filmem plným delikátních emocí i syrových mladických tužeb, ale rozhodně neklouže jen tak "po povrchu". Naopak se nebojí jít hodně do hloubky a o to je opravdovější a působivější. Pozvolný děj také hezky doplňuje ta atmosféra lenivého horkého léta v Itálii. Moc příjemný a dojemný zážitek. ~(4,4★)~ ()
Pamätáte si na tú radosť, keď vás rodičia prvýkrát pustili na diskotéku? Na chuť prvých bozkov, na neznámy pocit naozajstného vzrušenia? Na všetky tie prchavé, no o to vzácnejšie momenty, ktoré prežijeme počas života (možno) ešte niekoľkokrát, ale už nikdy ich nebudeme vedieť precítiť tak intenzívne ako v bláznivej mladosti? Tento film nás upozorňuje na fakt, že je čistou márnivosťou potláčať niečo tak krásne čisté. Call Me by Your Name je nádherný film o dvoch výnimočných ľuďoch, ktorí sa ešte len formujú, spoznávajú sami seba a spoznávajú sa aj navzájom. Ukážkovo prezentuje podobu lásky, ktorá sa bez rozdielu ponúka každému, pretože láska je láska a nekladie si hranice. Celé je to natočené tak autenticky, vzrušujúco (!) a čarovne (krásne severné Taliansko), že som sa v kine po celý čas usmievala. Celkový dojem zo snímky v závere zaklincováva dôverný rozhovor otca so synom, ktorý vám vezme vietor z plachiet. Z dialógu, ktorý sa sprvu javí ako bežný pokec rodiča s dieťaťom, vzíde rozhovor roka plný nekonečnej múdrosti. Eliových vnímavých a tak správne liberálnych rodičov by si zaslúžilo mať každé dieťa. Možno by potom tento svet vyzeral inak. ()
Krásná letní romance. Co na tom, že trochu přiteplená. ()
Spoilery! Nebudu skrývat, že mě během oscarového večera nesmírně vyděsilo, že se mi neskutečně zalíbila tato píseň. Začal jsem zpochybňovat svoji nezpochybnitelnou hyperheterosexualitu(jakožto průkopník a jediný praktikant jsem ji dal jméno). Vzhledem k tomu, že jsem frajer, tak jsem se rozhodl čelit svému strachu, a to i přesto, že mě dodnes budí ze spaní stanovačka ze Zkrocené hory. Zoofilní pohádku už jsem měl letos odbytou, takže jsem věřit, že už moji čistou a neposkvrněnou duši nemohlo nic více narušit. Začala na mě pokukovat opravdu moc hezká destinace, kde by určitě stálo za to si koupit na staří nějakou pěknou vilku. Dovedu si živě představit, že u tohoto snímku bylo v nohavičkách mnohých slečen( a citlivých pánů?) poněkud vlhko. Itálie, francouzština a místo jednoho pyje rovnou dva. Co si žena může přát více. Navíc byli kluci sympatičtí(minimálně do chvíle, kdy se jen tak nevinně projížděli na kole) a zahráli to oba skvěle, protože bez ohledu na to, abych byl nějak obeznámen s jejich skutečnou orientací, tak jsem oběma věřil, že si často a rádi strkají cizí objekty do míst, kam by se v slušných kruzích nic strkat nemělo. Jedna otázka mi přeci jen nedá spát, kdo z chlapců dělal ženu? Když jsem měl možnost vidět tu nádhernou živočišnou scénu, kdy mladší černovlasý znásilnil broskev, přičemž si vystačil s asi dvoucentimetrovým otvorem, tak jsem úvahou došel k závěru, že pokud by svoji sedinku nastavoval blonďák, tak by z toho nic neměl, tudíž se zřejmě provětrávala střeva černovlasého. Jistá je jedna věc, jedení broskve už si nikdy neužiji. Vůbec bylo k vidění několik moc hezkých scének, kterých bych svá krásná očička a čistou dušičku raději ušetřil. Příjemnou a hlubokou stopu ve mne zanechala snad jen vynikající promluva vždy skvělého Michael Stuhlbarga v závěru snímku. Ačkoli romantické filmy nejsou ani vzdáleně v popředí mého hledáčku, a to ani v případě, že v nich vystupují sexuálně nezdeformovaní jedinci, tak musím sportovně uznat, že tento přeci jen měl jakousi citovou hloubku, čtyři úžasné herecký výkony, nádherný vizuál i hudbu. Není to můj šálek kávy a nedovedu se nad ním rozplývat tak, jak by si to možná zasluhoval, každopádně mi určitě něco dal. Režisér to pojal hodně citlivě a dává divákům jedinečnou příležitost nahlédnout pod života lidí, kteří svoji přirozenost musí držet co možná nejvíce pod pokličkou. Je určitě fajn, že se o tom mluví. Ve snímku se třeba bezpochyby najde valná většina současných fotbalistů. Gayů bychom si měli vážit, protože díky nim mají ostatní muži ještě větší volnost výběru žen. ()
Ten závěr to úplně otáčí. Celou dobu se to u mne mátožně potácelo možná mezi dvěma a třemi hvězdičkami, jelikož to většinu času je akorát nic, nic, obnažený Timothée sedí. Nic, nic, obnažený Timothée leží. Nic, nic, obnažený Timothée chodí. A takhle pořád dokola. Jo, prostředí italského venkova fajn, ale prostě NIC se neděje... Ale reakce pana otce na fakt, že mu jeho 24letý student osouložil 17letého syna, a on mu citlivě říká, že zažil něco krásného, čeho si má cenit, i když to bolí, a že mu závidí... Wow! Jsem hetero, ale to vyznění filmu mi přijde super. Ano, homofobům se tato "normalizace" homoúletu jistě líbit nebude... ale pro ně ten film ostatně není, že? 80% ()
Tenhle film strčí do kapsy všechny Zkrocené hory a drtivou většinu podobných věcí na tohle téma. A to hlavně svým výtečným zpracováním. I když jsou herecké výkony vynikající, podařila se režisérovi hlavně jedna věc. Zachycení té báječné, letní atmosféry, která určitě potkala každého z nás. Atmosféry plné nevyřčených slov a tužeb, pohledů a náznaků, které (možná) přerostou v něco většího. A pokud máte takové rodiče, jak náš hlavní hrdina, nemusíte se bát vážně ničeho. Budou za Vámi stát v každé situaci a hlavně budou chápat Vaše city. A to není i v dnešní době zdaleka samozřejmá věc. ()
Mám tak trochu pocit, že "Call Me By Your Name" nebol úplne filmom pre mňa. Nie kvôli téme, ani kvôli tomu, čo sa bude diať. Najmä ale kvôli spracovaniu. Rozumiem, čo sa snaží režisér dosiahnuť a myslím si, že v mnohom to zvláda aj veľmi úspešne, no na druhú stranu je treba povedať, že miestami ma niektoré scénky dosť nudili a čakal som, kedy sa konečne dostaneme k pointe a uvidíme to, čo je filmovou ústrednou témou. Lebo počas prvej hodiny okolo toho viac menej len kráčame a nikam sa moc neposúvame. Atmosféra Talianska je vynikajúca a celý čas nás dokáže držať. Plus je treba povedať, že dialógy v tomto filme sú veľmi dobre napísané a osobne tento film pre mňa vytiahlo vyššie asi posledná polhodina, kde mám pocit, že sa veci konečne niekam posunuli a scénka medzi otcom a synom je tak silná, že som len počúval so zatajeným dychom a nebol schopný zo seba vydať hlásku. Takže v týchto častiach musím film skutočne oceniť, lebo mám pocit, že mi skutočne ukázal niečo nové, zaujímavé a veľmi kvalitne spracované. A hoci som to nechcel, tak sa nevyhnem ale s trošku porovnaním s filmom "Moonlight". Osobne môžem povedať, že ten film ma držal viac a mal som pocit, že mi podal príbeh, kde som nemal pocit, že niektoré scénky nemajú konca a trvajú veľmi dlho a začal som sa nudiť. Tu som miestami ten pocit mal. A dosť som si hovoril, že asi to nakoniec skončí v priemere. Ale, keď sa konečne dostaneme do tých častí, ktoré sú ústrednou témou filmu, zrazu si človek hovorí, že to okamžite ide hore. A rovnako nemôžem opomenúť herecké výkony oboch hlavných hrdinov, ktoré sú vynikajúce. A záverečná scénka hľadenia do ohňa je podľa mňa dokonalá. Človek to odsedí až do úplného konca. Takže aj keď nemám pocit, že by som sa k filmu vrátil, a že bol úplne pre mňa, oceňujem všetky jeho kvality a som rád, že som ho videl aspoň raz. Hodnotenie: B ()
Film zábavný zhruba tolik, jako návštěva archeologického muzea. Nuda, plytké dialogy, samoúčelné střídání tří různých jazyků v jednom rozhovoru, vyprávění příběhu odnikud nikam. Většina scén zbytečných, děj nikam neposunujících. Po 40 minutách film zrychlen, po hodině vypnut. Je to v podstatě úplně stejné jako "Moonlight" – Další film vytvořený na objednávku, aby zabodoval u samozvaných odborníků a vyhrával ceny předávané dojatými rádoby kritiky a celebritami. /5%/ ()
Letní romance ze severní Itálie roku 1983 stojí na výborně vybudované atmosféře a perfektně vystavěnému soundtracku. Mladý Elio si nejdříve začne románek s krásnou Marzií, ale vzápětí ji začne podvádět s americkým studentem Oliverem. Zatímco sex s Marzií nám kamera dovolí vychutnat (Esther Garrel je fakt krásná), jak dojde na Olivera, následuje odjezd kamery na pohled z okna. Takže nakonec asi nejpřijatelnější homosexuální romance pro heterosexuální diváky. Možná ale mohla být trochu kratší (70%). ()
Také prirodzené, že prirodzenejšie to už nemohlo byť ... úžasná hudba. ()
Ten film je tak nádherne teplučký a nie je to len kvôli talianskemu slnku. Mnohí tu tvrdia, že nič romantickejšie ešte nevideli, tak to sú iní úchyláci. I za okolností, že by bol film o zdravých heterákoch, tak by to bolo maximálne za jednu hviezdu. Prvú polovicu sa tam nič nedeje a človek zomiera, v druhej polovici ale ľutuje, že sa neopakuje tá prvá. Herecké výkony môžeme zhrnúť asi takto: homoš sa najprv hrá na heteráka, homoš potom masturbuje a zistí, že je homoš, homoš zvedie staršieho latentného buzeranta, latenťák mu vyfajčí, homoš masturbuje s čerstvou broskyňou, latenťák príde a zase mu vyfajčí, homoš je už prefajčený a ide spať, ráno mu latenťák prekvapujúco zase vyfajčí, po celodennej nude je večer homoš opretý o strom a zase vyfajčený. Ďalej neviem, povracial som monitor. Prepáčte za spoiler. ()
Trochu melancholické líčení všeobecných pravd o první lásce. Vzdáleně variace na Smrt v Benátkách od Thomase Manna. Podle vysokého hodnocení jsem myslel, že film bude působit i po odchodu z kina. Ale nějak se mi to vůbec nedotklo. Závěr jako z telenovely. Děj je situován do 80. let v letním sídle vážené rodiny. Sem přijede jako host na prázdniny americký student, který zde s otcem rodiny pracuje na katalogu antického umění. Dospívající potomek hostitelů v něm vidí tak trochu vetřelce, který mu zabral pokoj, ale zároveň budí jeho zvědavost: rýpe do něho a současně je k němu přitahován. V této homosexuální romanci nevidíme obvyklou bojovnost tohoto žánru vůči předsudkům, ani vynucovaný soucit a okázalou dráždivost postelových erotických scén. Působí zde něco mocnějšího. Místo přirození působí přirozenost, krása a smích. Dny plné slastného lenošení koupání a výletů. Rodina má služebnictvo a v okolí jsou jen láskyplní , příjemní a tolerantní lidé. ()
Reklama