Obsahy(2)
Jeden z nejkontroverznějších filmů všech dob, založený na skutečném životním příběhu amerického sériového vraha Henryho Lee Lucase. Michael Rooker podává v roli charismatického samotáře, který se potlouká po ulicích Chicaga a s děsivou nenuceností vraždí, nezapomenutelný výkon. Režisér John McNaughton nabízí ve svém debutu nejautentičtější portrét psychopata, jaký byl kdy natočen. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (216)
Výborný. Líbí se mi, jak se tenhle film může hrdě zařadit mezi těch málo filmů, které jsou šokující, až "závadné", ale zároveň jsou to inteligentní, dobře natočené snímky, které ty své nehezké scény umí dobře prodat. (8/10) ()
Partička dvoch recidivistov, ktorá sa náramne zabáva náhodným vraždením nevinných obetí. Takmer nulový príbeh, nulový strach. Pociťoval som skôr niečo medzi smiechom a akýsmi úzkostnými stavmi nechute voči "hlavným hrdinom". Neviem čo je na tomto snímku kultovného. Možno akurát to, že odštartoval sériu podobne ladených filmov, ale pre mňa nemástna neslaná záležitosť. ()
Přesně se shoduji s momentálním hodnocením 69%. Mě prostě tento portrét plně neuspokojil. A to jak ze stránky charakteru a pohnutek postav, tak po stránce výtvarné, ale uznávám, že Michael Rooker se opravdu snažil. Lepší trojka. ()
Vše krásně shrnul uživatel Flipnic.Plně se stotožňuju s jeho komentářem.Jen bych se opakoval. ()
Solidní film. Ze začátku na mě ty postavy působily jako dost absurdně ploché a karikaturní, ale časem se Rooker docela zajímavě vyprofiloval. S tím svým inteligentně chladným pohledem si ten film krade celý pro sebe. Připomnělo mi to belgickou kultovku Man Bites Dog, která v tom dokumentárním přístupu ve sledování života übercynického vraha šla ještě o pár kroků dál. 7/10 ()
Nízkorozpočtový horor z 86-teho o sériovom vrahovi, ktorý stál len 111 tisíc dolárov? Môže to snáď byt pozerateľné? Ale áno. Film je priamočiary, jednoduchý a tak drsný.. Krásne surové násilie, žiadne zbytočné naťahovačky, len pekne dusná atmosféra. Proste dostanete to čo chcete. Síce som čakal trochu väčšiu brutalitu po tom čo som čítal, ale i tak je to super. Zaslúžených 100% ()
Skutečně působivý netradiční psychologický thriller, jehož hlavní devizou je (právem) kontroverzní, velmi provokativní a děsivá samozřejmost a "lehkost" brutálního a většinou bezdůvodného a nesmyslného vraždění, k němuž zde dochází. Je to ten typ filmu, u nějž očekávání happyendu je znakem čiré lidské naivity, popřípadě značné filmové nezkušenosti. Pochopitelně to hodně stojí také na naprosto přesvědčivých hereckých výkonech, zejména ze strany mužských představitelů. Henry je nesmírně syrový, svérázný, odtažitý a v "dobrém" slova smyslu odpudivý kousek, na nějž možná i budete chtít zapomenout. O to větší je však pravděpodobnost, že se vám to jen tak nepovede... 80 % ()
„Portrét“: 1) obraz (pův. nejčastěji malovaný) zpodobňující někoho, podobizna. 2) kniž. popis nějaké osobnosti, zejména literární, charakteristika. (Akademický slovník cizích slov.) Po dokoukání si pokládám otázku, který z těchto významů měli tvůrci na mysli. Na první pohled se nabízí ta charakteristika, jenže postavy v něm jsou zploštělé na maximální míru, jakou filmové plátno snese. Ovšem i jednorozměrný objekt je objekt, že. Pravděpodobnější bude ale asi ta podobizna, Henryho zde totiž (překvapení!) opravdu uvidíme. Ještě k oné údajné psychologii postav, o níž jsem se leckde dočetl... Otis (druhý ze zabijáků) se sice po první vraždě, za niž tak úplně nemůže, tváří šokovaně a vyjadřuje svůj nesouhlas, druhý den už ale nadšeně navrhuje, aby si zašli někoho zabít. Henry prostě jen tak rád vraždí a znásilňuje, ale ze zásady je proti Otisově polibku se sestrou, za nějž nebožáka málem oddělá, a odsuzuje svou matku, protože byla štětka. A také nesnese vyhození rozbité kamery; takové plýtvání, co by za ni děti v Africe daly! Na psychologické propracovanosti tyhle střípky nepřidají, protože nejsou do obrazu charakterových profilů zasazeny, nýbrž pouze bez ladu a skladu vhozeny, jelikož režisérovi asi přišlo hloupé ukazovat násilí bez jakékoliv omáčky. O skutečných pohnutkách (jsou-li nějaké) jsem se nic nedozvěděl. Je jistě možné, že žádné neměli a mučení obětí a jeho nahrávání na kameru je prostě pouze bavilo, pak se o tom dá ale stěží natočit zajímavý, neřku-li psychologicky propracovaný film. Na samotném začátku jsem oceňoval povedený způsob, jakým se explicitnímu násilí vyhnul (obrázky obětí a autentická zvuková stopa), žel pocit uznání ve mně vydržel pár minut, které ukázaly, jak jsem byl naivní. Snímek totiž stojí pouze na zobrazování brutálního násilí, které bylo na svou dobu možná pro někoho šokující, dnes už je ale televizním standardem. Nudná hromada samoúčelného násilí si mé sympatie vskutku získat nemůže. Hvězda za humorný konec, který (společně s hudbou) sám vytahuje Henryho z toho nejhlubšího bahna. ()
Už prvé zábery filmu naznačujú veľmi drsnú a zároveň nekonvenčnú formu rozprávania. Po záberoch na mŕtve telá sledujeme nejaký čas mlčiaceho Henryho, vraha daných obetí a tak v nás McNaughton vzbudzuje zvedavosť, čo všetko sa o jeho zvrátených motiváciách časom dozvieme. Problém nebude iba v nie tak úplne luxusnom genofonde, vinu na jeho činoch má samozrejme hlavne prostredie a ťažké detstvo. Režisér ponúka poriadne hlboký pohľad pod povestnú pokrývku západnej spoločnosti, pod ktorým si zvyčajne predstavujeme maximálne rodinné hádky a nejaké to rodinné násilie. Zavedie nás na úplné morálne dno, ktoré dokáže táto spoločnosť vyprodukovať a pohľad je to neskutočne autentický. Zamýšľa sa nad fenoménom videa, ktoré v danej dobe zaplavilo trh a sprístupnilo tak násilie najširším vrstvám obyvateľstva. Najlepšia scéna filmu je tak až Cronenbergovské, šmírácke sledovanie natočených vrážd na videu očami vrahov. Režisér používa skratky, spočiatku vystriháva samotné vraždy, ponecháva iba úvod a záver scény, alebo ich rôzne kombinácie, aby nás tak hneď tou prvou zobrazenou prekvapil a tými ďalšími šokoval. ()
To zase jednou tvůrci českého překladu upustili uzdu fantazii a tvořivosti a posíleni vlastní nevzdělaností a debilismem udělali z velmi úspěšného sériového vraha obyčejnou masovou nulu. Žánrové zařazení mezi horory je zde opět omylem. Jedná se o čisté životopisné drama. Divák v podstatě sleduje spíše pouze psychologický portrét hlavního aktéra. Samotných činů moc k vidění není, neboť to doba a technika ani pořádně neumožnila. Přesto atmosféra je moc pěkná. Každý člověk má určitě alespoň jednoho koníčka. Samotářský Henry si rád čas od času někoho zabije. Bylo docela příjemné sledovat nuzný život hlavních tří aktérů. Přežívali ze dne na den. Bez smyslu žití. Vraždy prováděli velmi spontánně a bez sebemenšího důvodu. Prostě se jen nudili. Tohle pro někoho zřejmě může být trošičku šokující a proto jsou v oficiálním textu distributora ty kecy ohledně nějaké kontroverze. Hvězdičkami plýtvat nebudu, protože musím ocenit jistou originalitu a fascinoval mě i ten hnus, který snímek celou dobu provázel. Jedná se o zajímavý portrét sériového vraha a lidé, kteří v tomto vraždícím oboru začínají by si snímek určitě neměli nechat ujít, neboť se jedná o záležitost inspirativního charakteru. ()
70% Ze začátku mě to nebavilo, ale pak jsem tomu tak nějak přišel na chuť - nijak hezký, ale působivý film. ()
Nevím, co bych dříve viděl jako zcela pravděpodobné, zda najít v americké kinematografii 80. let něco jako „trezorový“ film nebo najít film o zabijácích, u kterého budu natolik pohlcen a natolik prožívat šok i nadšení současně, že sáhnu téměř bezvýhradně po plném počtu. Ale vzhledem k tomu, že už před půlrokem se mnou s podobným výsledkem zamával francouzský film Povolání vrah, tak spíše to první... Všem, který zde oslavovali předloňského (za mě jinak dosti trapného a laciného) Jokera coby něco úžasně výjimečného, kontroverzního a šokujícího, bych nechal na oplátku sledovat tento film. John McNaughton natočil hororový příběh volně inspirovaný skutečnými osobami zcela nekompromisním, undergroundovým způsobem, se silně realistickým až dokumentárním nádechem připomínající spíše evropský art. Ale přesto Henry jako film vůbec nenudí, naopak díky surové atmosféře vyvolávající punc autenticity si to podmaní diváka, aniž by se tvůrci snažili podbízet a jakýkoliv pokus o diváckou senzaci zde nahrazuje neotřele civilní vykřeslení postav samotářského Henryho i jeho otevřenějšího přítele Otise. Jejich vražedná i jiná úchylná počínání jsou prolínány těmi nejobyčenějšími situacemi a film se nebojí sklouznout dokonce do scén, v níž dění je nasnímané amatérskou rodinnou kamerou přímo jedné z postav. Nezapomenutelná zvrácená procházka nejen nočními ulicemi... „Tak se pojď se mnou projít.“ 90% ()
Atmosféra veľmi slušná ... autentická, surová, celkom nepríjemná. Henry to mal premyslené a pod kontrolou ... ktovie dokedy. 3,5* ()
Kedysi znepokojivý horor, dokonca aj Stephena Kinga vyviedol z miery, a dneska také béčko s vraždami, čo dávajú pomaly v South Parku. Pritom skutočný príbeh sériového devianta Henryho Lee Lucasa je veľmi zaujímavý a chcel by som naozaj vedieť, na základe čoho mu dal George Bush ml. milosť od trestu smrti. Asi z dôvodu nízkeho IQ, pretože či už zabil pár ľudí, alebo si domyslel desiatky a stovky, to je jedno, toľko prúdu pre neho ešte malo ostať. Pri nízkom rozpočte sa nedalo urobiť viac. Príbeh by však mohol byť oživený súčasnou produkciou, ktorej sa už neklade v takýchto príbehoch cenzúra pod nohy. ()
Svému reálnému předobrazu jsou filmoví Henry s Otisem a jejich příběh na hony vzdáleni, to však nic nemění na tom, že John McNaughton natočil velmi působivý snímek, jehož největší síla spočívá paradoxně ve všednosti toho, co se odehrává před divákovýma očima. Všichni tři hlavní protagonisté i prostředí ve kterém se pohybují jsou úplně obyčejní a jejich průměrnost ostře kontrastuje s jejich děsivým počínáním. Takhle nějak by mohl vypadat skutečný sériový vrah a člověka při sledování Henryho občas napadne, co asi dělá po nocích ten chlapík od vedle... ()
8. 8. 2010 - 70% ()
Film je prezentován jako autobiografie psychopatického vraha ale ve výsledku se jedná o úplně jiný film než jaký by divák od podobného tématu očekával. Henry je jen jednou ze tří hlavních postav tohoto filmu, který nemá žádný pevně stanovený příběh. Jsou zde divné postavy s temnou minulostí, které dělají špatné věci a výborně se u toho baví. Film není tak šokující jak by se mohlo na první pohled zdát ale rozhodně je značně depresivní a dalo by se říci až nepříjemný na sledování bez jakékoliv myšlenky. Na filmu není nic zajímavého ani zábavného a nejednou jsem si říkal proč se na něj vlastně dívám. Pro někoho kultovní pro jiné kontroverzní pro mě nestravitelný a zbytečný. ()
Ano, sice se jedná o dost dobře depresivní snímek, ale že by mě nějak uchvátil, to určitě ne. Má svou atmosféru, má své světlé momenty, ale pořád se jedná pro mě o průměrný film, který mi neukázal nic zajímavého. Chvílemi jsem se i nudil, ale myslím že pro fanoušky hororu je to povinnost, ikdyž se spíš jedná o thriller. ()
Na mě tradičně moc osmdesátkové, ale dalo se to překousnout. Co mě spíš iritovalo byla absence jakékoli snahy o vysvětlení proč byl Henry, čím byl. Nějaké rozepře v rodině jsou sice načrtnuty, ale ne tak, aby se z toho dalo vyvodit nějaké rozumné vysvětlení. Nekritizuji absenci jakýchkoli orgánů jako policie, domácí apod., protože předpokládám, že to měl být umělecký záměr. Vlastně celý film si u mě šel pro dvě hvězdy, čemuž hlavně napomáhala naprosto nechutná postava Otise a na tři to vytáhl až celkem drsný konec. ()
Reklama